72 Sahlberg, Ponera punctatissima. 1. II. 1913 



exemplaren voro något större och mörkare samt i liten mån 

 mindre glänsande, än exemplaren från orangerierna i Hel- 

 singfors. De sistnämnda hade ock professor August Fö- 

 re 1, en af nutidens främsta kännare af myror, redan då be- 

 traktat såsom en särskild varietet af den ute i fria naturen i 

 södra Europa förekommande P. punctatissima. ') Äfven den 

 funna ergatoida honan öfverensstämmer med Rogers be- 

 skrifning med undantag af att hon saknar vingar. 



Nu uppstår frågan: huru har denna myra kunnat komma 

 till en så nordlig ort som Jyväskylä-trakten med dess i för- 

 hållande till artens hemtrakter kalla klimat, och huru har 

 den kunnat där fortplanta sig? Professor F o r e 1, åt hvil- 

 ken jag sändt exemplar och meddelat om fyndet, uttalade 

 sin förvåning öfver dess förekomst i mellersta Finland samt 

 förmodade, att den dock pa något sätt kommit till platsen 

 från något varmt växthus. Då sådant emellertid ej finnes i 

 närheten, skulle jag hellre tro, att den transporterats till 

 platsen från någon ort i Södern, där den förekommer tal- 

 rikare, med emballaget till några maskiner eller verktyg, 

 som hämtats till Haapakoski såginrättning. Såsom först 

 nämnts, hade jag själf sett, huru lätt denna myra funnit sig 

 till rätta i en blomkruka, och på samma sätt hade den kun- 

 nat bosätta sig i en trälåda. Då den sedan kommit bland 

 sågspån, hade den väl funnit god- trefnad till följd af den 

 värme, som uppstår vid spånens förmultning och jäsning. 

 För vinterns stränga, starka köld hade såväl arbetare som 

 honor kunnat skydda sig genom att krypa djupt ned bland 

 träsmulorna, som ju äro mycket dåliga värmeledare. Såsom 

 äfven annorstädes blifvit iakttaget, trifvas de nästan blinda 

 Ponera -arterna djupt under jorden. Det enda här funna 



') Då Roger först bcskritvit arten frän orangerier i Berlin (Berl. 

 entom. Zeitschr. III, 1859, p. 254, n. 24, Tab. 7, Fig. 7), måste man, om 

 man vill absolut hålla på prioritetslagen, kalla denna varmhusform för 

 Ponera punctatissima, hvarför jag ber att få föreslå för den ute i na- 

 turen förekommande, större och mörkare rasen, till hvilken de vid 

 Haapakoski funna arbetare-myrorna höra, namnet P. punctatissima Rogev 

 var. genuina. 



