Mötet den 1 mars 1913. 91 



tydande, behöfver detta ej vara fallet inom hela dess ut- 

 bredningsområde i vårt land. På den i Humaljärvi i Kyrk- 

 slätt utskjutande udden Näset hade han iakttagit talrika unga 

 ekplantor; dock hade arten ej synts sprida sig från sagda 

 udde. Däremot kunde synbar återväxt ej konstateras i Lojo 

 och ej heller på de gamla reliktlokalerna på Karelska näset. 



Magister E. Häyrén meddelade, att han på Ekenäs 

 stads mark i den s. k. Hagen för ett antal år sedan iaktta- 

 git ett flertal unga ekplantor (den största öfver 1 m hög) 

 på en plats, där sådana tidigare saknats. Afståndet till när- 

 maste större ek var 0.5 ä 1 km. Telningarna hade först 

 trifvits, men senare synts afslitna och stå numera icke att 

 finna. Sannolikt hafva de blifvit utsatta för betande djur (stads- 

 invånarnas hästar hafva hållits i hagen). Likaså hade medde- 

 laren i Esbo på Klobbskog bys mark för ett antal år sedan 

 sett spridda, helt unga ekplantor i glesare blandskog. 



Mötet den 1 mars 1913. 



Till korresponderande ledamot af Sällskapet invaldes 

 professor Rutger Sernander i Uppsala (föreslagen af 

 professor E. Reuter). Till inhemsk medlem invaldes student 

 Helmi A. Bastman (föreslagen af professor K. M. Le- 

 vander). 



Enligt af skattmästaren afgifven kassarapport ut- 

 visade Sällskapets rörliga kapital för tillfället ingen be- 

 hållning. 



Till publikation anmäldes: 



W. M. Linnaniemi, Zur Kenntnis der Blattminierer 

 Finlands I. 



