148 Lindberg. — Poppius. 3. V. 1913. 



bekräftas af ett fullkomligt typiskt, i alla delar med vår form 

 öfverensstämmande exemplar, insamladt af K. Sakurai i 

 Chimosa i Mama i Japan den 17 oktober 1909. Synbarligen 

 hör P. foliosum till den grupp af växter, hvilka äro mer eller 

 mindre vanliga i hela Sibirien och i Norden ha några väst- 

 liga förposter af mycket gammal datum. 



P. foliosum särskiljes genast från P. minus, hvilken 

 den står närmast, genom en främmande habitus, förorsakad 

 af de talrika, smala bladen och de långt utdragna, smala 

 blomställningarna; borsten i stipelslidornas mynningar äro 

 korta, nötterna äro mycket smärre, mörkbruna till färgen 

 samt alltid bikonvexa. P. minus har svarta nötter, som där- 

 till ofta äro trekantiga. 



Då arten synbarligen har ett stort intresse i växtgeo- 

 grafiskt hänseende, vore jag särdeles tacksam för uppgifter 

 rörande dess förekomst i Norden, och vänder jag mig där- 

 för till Sällskapets medlemmar med uppmaning att insända 

 meddelanden om densamma. 



Vid ett besök i Petersburg denna vår anträffade jag i 

 Botaniska trädgårdens samlingar därstädes exemplar af P. fo- 

 liosum ytterligare från följande ställen: 



1) Tobolsk, Flussgebiet derKonda, Dorf Boltscharofskoje, 

 10. 8. 1910, I. Iwanow. 



2) Ussuri-Gebiet, Habarowsk, 21. 7. 1902, N. D e s o n- 

 lavy. 



3) Manshuria, San-Schan am Sungari, 26. 7. 1903, N. D e- 

 s o n 1 a v y. 



4) Manshuria, Amur-Gebiet, Fl. Amur, Chingan, 1895, 

 V. Ko m ar o w. 



Doktor B. Poppius lämnade följande 



Ornitologiska meddelanden. 



1. Emberiza citrinella erythrogenys Brehm. Den ostliga 

 formen af gulsparfven, som anträffats från Västpreussen i 



