74 



nu visserligen varit skäl att längs Otermajoki och -järvi be- 

 gifva sig till Kainunselkäs södra slutningar och derifrån längs 

 någon af de i Bistijärvi utflytande åarne återvända, men då 

 min nu redan ganska medtagna reskassa ej talte vid några 

 större utflykter, föredrog jag ett mig gjordt anbud om fri resa 

 fram och åter till Sotkamo, så mycket hellre som jag deri- 

 genom komrae att göra bekantskap med dessa trakters flora 

 denna tid af sommaren, ett beslut som jag sedan ej ångrade; 

 ty först derigenom lärde jag mig att fullständigare känna 

 densamma. Som jag redan förut i förbigående nämnt äro 

 trakterna vester om Uleå-träsk mycket sterila, men dessa 

 sträcka sig äfven ett godt stycke längs norra stranden ända 

 till Jaalanga och den halfö, som öster härom skjuter ut i 

 Uleå-träsk. Härifrån äro trakterna bördiga och kuperade med 

 björkskog ända till Sotkamo. Bland annat som jag under 

 min tidigare vistelse i Paltamo ej observerat, må nämnas 

 Mulgedium sibiricum, i ymnighet vid nordöstra hörnet af 

 Paltajärvi, samt Hypericum quadrangulum, i Sotkamo. Ifrån 

 Sotkamo gjorde jag en utflykt vidare österut till Kuhmo, till 

 en del i hopp om att derstädes påträffa den af professor Ny- 

 länder vid Ontojärvi tagna Bromus patulus. Detta hopp 

 slog dock felt, ehuru jag äfven besökte just samma Ontojär- 

 vis omgifningar, hvarest bröderna Nyländer hade vistats, men 

 i stället fann jag på denna resa en växt som jag minst hade 

 väntat mig att få se här, neml. Rhynchospora alba, som myc- 

 ket ymnigt förekom i ett kärr nära Sotkamo-gränsen. Den 

 i Sotkamo rådande sandmon sträcker sig ungefär B / 4 mil 

 öster om Sotkamo kyrka till Tipasjoki, hvarifrån mera kupe- 

 rad mark med lerjord och löfskogar vidtager, sträckande sig 

 ända till Kuhmo-gräns, öster om hvilken tallen åter blir öfver- 

 vägande, såväl på moar som mossar. Då det kanske kan in- 

 tressera att få veta något om vegetationen i denna aflägsna 



