134 



träden och svedjade. Då jag för några år tillbaka gjorde ett 

 besök på nyssnämnde holme, funnos der ej flere än tvenne 

 lindar af vid pass 15 fots höjd och äfven dessa tvinande, 

 snart utgående. 



Ofullständiga uppdikningar af de stora sumpmarkerna 

 i det högre upp belägna landet äfvensom mindre välbetänkta 

 sjöfällningar hafva föga förbättrat klimatet. Också höra natt- 

 froster till regeln i de öfre trakterna, ehuru äfven de när- 

 mare hafskusten belägna någongång häraf hemsökas. Vanli- 

 gen äro åkrarne i sistnämnde landsdel upptagne å högre sten- 

 backar, der den kraftigaste jord finnes; derför lida de äfven 

 mindre af frosten. Kärren hafva mest sand- eller grusgrund, 

 då lera på sådan mark hör till sällsyntheterna. Kärrodlingar 

 äro likväl temligen allmänna. Sveder ser man knappast till, 

 då svedjebruket numera upphört. Odlade ängar ses sällan 

 annorstädes än i städernas närhet. De bättre naturliga än- 

 garne förekomma vid å- och träskstränderna, der här och 

 der äfven ängslundar anträffas. De sämre ängsmarkerna ut- 

 göras af utfälda träsk, der Carex-artev äro förherskande, samt 

 mossar, hvilka sistnämnde äro de enda ställen, der hö skör- 

 das närmare landryggen och der sällan egentliga gräs, knappt 

 ens Carices förekomma, men Trichophorum caespitosum och 

 alpinum så mycket rikligare frodas. 



Till följd af läge, jordmån och klimat är ej att vänta, 

 det floran vore synnerligen rik eller omvexlande. Denne 

 landsdel är också utsatt för missödet, att egentligen nordiska 

 växter ej nå så långt ner samt flere i södra Österbotten före- 

 kommande antingen tvärt upphöra, innan de hunnit så långt 

 norrut som hit, eller så att säga öfverhoppa denne ogästvän- 

 liga landsdel och återfinnas ej förr än uppe vid nordliga 

 stranden af Bottniska viken, der isynnerhet i nejden af Kemi- 

 elf jordmånen är fruktbarare, såsom till en del hvilande 



