173 



S c op o 1 i s art icke kan vara den af mig under namn Globiceps 

 fulvipes beskrifna, utan att den hänför sig till Alloeonotus 

 distingvendus H. Sch., hvilken förekommer nerestädes i 

 Kärnthen, Krain och Istrien i stor mängd. Dr Palmen 

 har hemfört en räcka exemplar från Laibach, Rakek, Zirk- 

 nitz, Adelsberg och Klana. S c o p o 1 i s beskrifning stäm- 

 mer synnerligen väl in på Alloeonotus. Han säger nemligen 

 i diagnosen: »Niger; elytri corio fusco, basi apiceque albo; 

 pedibus fulvis « och i beskrifningen : »Antennae basi (= för- 

 sta leden) fulvae. Alae hyalinae. Femora postica compressa«. 

 Honan beskrifves på följande sätt: »Larva nigra; antennis 

 fulvis, apice nigris; elytro abbreviato, coriaceo, albo; fascia 

 nigra; pedibus fulvis«. Tvenne omständigheter vittna emot 

 artens identifikation med min Globiceps-axt. För det första 

 den af Scopoli angifna längden; elytra anföras nemligen 

 såsom tre linier långa, hvilket passar vida bättre in på 

 Alloeonotus. För det andra vistelseorten, som säges vara 

 »in Cori/lo« och vidare (på tal om honan): »Tales larvae juxta 

 ramulos arborum ambulantes, & manum hostis mire eluden- 

 tes, saepissime occurrunt«. Assman upptager i Verz. der 

 in Schlesien aufgef. Wanz. Ins. cl. 51 Capsus distingvendus 

 H. Sch. såsom funnen på ek, hvilket äfven talar för att 

 denna art är Cimex fulvipes, då man erinrar sig att ek och 

 hassel hysa nere gemensamma arter. Jag har derföre nöd- 

 gats öfvergifva benämningen fulvipes för vår nordliga Globi- 

 ceps-art, hvilken hittills med visshet är funnen endast i Fin- 

 land, i Sverige från Gotland till Lappmarken och i norra Skot- 

 land (Förres). Öfriga uppgifter förefalla osäkra, då troligen 

 förvexling egt rum med en annan närstående, till hvilken jag 

 i det följande skall komma. Efter dess vistelseort har jag 

 uppkallat nu i fråga varande Globiceps-axt: Gl. salicicola och 

 dess synonym blir Capsus flavomaculatus var. 1 F. Sahlb.,, 



