189 



svarta strimman på framlåren, hvilken alltid utmärker brevis 

 och hvilken äfven särskildt omtalas af Scholtz. Denna 

 senare art har 1. c. 1872 p. 75 oriktigt citerats såsom syno- 

 nym till rugosus. 



130. C. ericetorum Scholtz. Alltid på ljung: Abo, 

 Ispois; på Lindön i Kökar. De nyssnämnda tre arterna ära 

 synnerligen svåra att med ord karakterisera, men göra det 

 oaktadt intryck af skilda species, likasom de förekomma på 

 olika lokaler. Färgteckningarnes intensitet och isynnerhet 

 utbreduingen af den svarta färgen varierar i hög grad. Stru- 

 pen är sålunda hos alla tre arterna än gul, än försedd med 

 ett svart streck, än helt och hållet svart. Men äfven synes 

 längden af första antennleden och framlåren vara något oni- 

 vexlande hos samma art, likaså bredden af honans abdomen. 

 Jag har försökt att likväl särskilja dem och C. ferus från 

 hvarandra förmedelst följande schema, som måhända kan 

 blifva af nytta vid dessa arters studium: 



1.. (2). Major, oblongus. Hemelytra abdomine semper lon- 

 giora, membranet magna, corlo longitudine subae- 

 qvali et hoc semper latiore, areolis discoidalibus 

 tribus ramulos perplures radiantes emittentibns ; 

 alae abdomine longiores ; rarissime membrana venis 

 paucioribus areas hand formantibus praedita sed 

 etiam in hoc casu corio latior, alae abdomine dupla 

 fere breviores. Femora antica breviuscula. Veriter 

 dense longius sericeo-pubescens. 



C. fems Linn. 



2. (1). Minores. Hemelytra plerumqve magis minusve ab- 

 breviata, abdominis longitudine vel hoc paullo bre- 

 viora vel longiora; membrana plerumque brevis, 

 corio plerumque haud latior, interdum angustior y 



