243 



norra delen af Onega sjö (62° 35' n. 1.). Skogslindens nord- 

 gräns håller sij? således inom den Skandinaviska floran mel- 

 lan 62° och 64° och sänker sig obetydligt mot öster. — Löf- 

 sprickningen inträffar i slutet af Maj eller i början af Juni; 

 blomningen i slutet af Juli eller början af Augusti; fruktmog- 

 naden i midten af September och löffällningen i början af 

 Oktober. 



Tilia septemtrionalis Rupr. 1. c. skiljer sig, efter hvad 

 jag kan finna, endast genom ett fåblommigare (2 — 3-blommigt) 

 blomknippe från hufvudformen *) och utgör en hos oss ganska 

 vanligt förekommande form, som vid odling får en rikare blom- 

 samling. 



Mot sin nordliga gräns blir Linden låg och busklik; i 

 Lestijärvi är den enl. F. Hellström 6 — 7 aln hög; vid Tuo- 

 vilanlaks i Pielavesi endast 3 fot hög (A. Palmen); dylika 

 små buskar voro äfven de af mig i Keuru socken i en san- 

 dig skogsbacke påträffade exemplaren. Derjämte tyckas bla- 

 den hos de från Lesti, Kivijärvi och Pielavesi till Museum 

 inlemnade exemplaren vara något tunnare än hos hufvudfor- 

 men och undertill nästan lika gröna, som på öfre sidan. A 

 Kiviniemi i närheten af Kuopio förekomma vildt växande 

 Lindar, som mäta 8 — 9 cent. i diameter en fot från roten. 

 Ofvanom Kuopio torde Linden i vildt tillstånd knappast fö- 

 rekomma annorlunda än i buskform. De i Polvijärvi kapell 

 förekommande Lindarna äro äfven buskartade, 4 — 5 aln höga 

 (K. A. Hällström); de på Kypärivaara vid Evärilä gård i 

 Tohmajärvi växande Lindarna äro öfver manshöga (Hj. Hjelt); 

 vid Loimala sjö i Suistamo äro de åter låga, busklika (N. Mo- 



*) Rupreckt anför sjelf på anf. st.: »variat in diversis regionibus 

 et arboribus cyma 4 — 6- flora «. De öfriga af honom anförda skiljemär- 

 kena: folia subtus pallidiora, nec evidenter glauca; bractea 3 — 4 lin. lata, 

 versus basin subseqvalem attenuata, corymbum (2 — 3-florum) aeqvans, äro 

 icke heller beständiga. 



