22 Brenner, De abnorma grankottarnas uppkomst. 6. X. 1917. 



händer, utvecklingen till någon del fortgår, och lifvet så- 

 lunda uppehälles, kunna endast enskilda yttre delar, t. ex. 

 enskilda fjäll eller grupper af sådana, af afdöendet röna in- 

 flytande och afstanna i sin utveckling. 



Sålunda kunde man förstå uppkomsten af constricta- 

 kottarna och de allsidigt, totalt eller partiellt krokfjälliga 

 kottarna. Men hvarför just ryggsidans fjäll hos de ensidigt 

 krokfjälliga kottarna härvid skola blifva lidande, detta synes, 

 att döma af ofvan relaterade undersökning, härigenom ej 

 finna sin förklaring. 



För att vinna ytterligare visshet nedtogos till jämfö- 

 relse nästan en månad senare, den 12 juli, några kottar från 

 toppen af samma träd, nämligen tre 8 cm långa fjolårskot- 

 tar, af hvilka två normalfjälliga och en med enstaka krok- 

 fjäll vid basen och invid den förkrympta (constricta-)toppen, 

 samt fyra detta års kottar, hvaraf tre 4.5 — 5 cm långa, re- 

 dan förvissnade kottar med tilltryckta, i spetsen inböjda 

 fjäll och krokfjäll på ryggsidan, såsom hos den den 15 juni 

 undersökta, och en 6 cm lång, med undantag af den viss- 

 nade toppen frisk och grön, med rödbrun rygg och nor- 

 mala fjäll, af hvilka de på kottens rygg litet utstående och 

 bukfjällen med inböjd spets, hvars nedåt krökta skaft under- 

 kastades mikroskopisk undersökning. Denna gaf ungefär 

 samma resultat som den tidigare af den 15 juni, med samma 

 oregelbundenhet hos vedsträngarna, hvilkas celler dock 

 möjligen voro litet vidare, samma otydliga kambium, men 

 något oregelbundnare anordnade hartsgångar, samt samma 

 brist på någon antydning hvarför 'ryggsidans fjäll förhålla 

 sig annorlunda än de öfriga. Likaledes undersöktes en af 

 de vissnade ensidigt krokfjälliga kottarnas skaft, med samma 

 för den uppställda frågans besvarande negativa resultat. 



Äfven kottefjällen och deras sammanhang med axeln 

 undersöktes och befunnos, med undantag af den utböjda 

 toppdelen, hos krokfjällen vara af samma byggnad som hos 

 de normala. Båda äro de platta, bladlika förgreningar af 

 axeln, hvars vedcylinder utsänder den kraftiga, krok- eller 

 bågformigt, på den hängande kotten uppåt, utåt och nedåt 



