6. X. 1917. Brenner, De abnorma grankottarnas uppkomst. 23 



böjda, såsom en låsfjäder elastiskt utåt spännande vedstr äng, 

 hvilken på fjällets insida solfjäderlikt utgrenas, och från 

 hvars niärgkärna de förutnämnda, fjällen motsvarande märg- 

 utskotten genom vedcylindern utstråla, för att på fjällets 

 yttre sida och nästan ända ut till dess spets bilda dess 

 hufvudmassa och den likt en svamp af fuktighet svällande 

 tjockväggiga cellväfnad, genom hvars tryck hela fjällets till- 

 slutning till axeln åstadkommes. Endast häruti afvika krok- 

 fjällen, i det deras utböjda styfva toppar ständigt bibehålla 

 sin krökta form och riktning. 



Denna afvikelse har, i kombination med en annan re- 

 dan tidigare gjord iakttagelse, synts mig vara af den art, 

 att en lösning af spörsmålet härigenom borde vara möjlig. 

 Vid granskningen af de funna kottarna har det sakförhål- 

 landet vid sig fäst min uppmärksamhet, att gamla, ännu på 

 trädet hängande, för solens och vindarnas inverkan en längre 

 tid utsatta kottar på sin ryggsida, i synnerhet då denna 

 tillika är solsida, hafva en urblekt eller annars från den 

 naturliga blekgula färgen afvikande gråaktig färg, ungefär 

 den hvarigenom gammalt omåladt trävirke ute i det fria 

 skiljer sig från nytt. Denna färg hafva äfven de gamla, en- 

 sidigt krokfjälliga kottarnas ryggsida. Denna sidas fjäll, och 

 ibland dessa i vanligt läge i synnerhet basfjällen, hafva 

 sålunda varit utsatta för en starkare inverkan af sol och 

 vindar än de öfriga fjällen, och särskildt måste man antaga, 

 att den späda, i sin tidigaste utveckling stadda kottens fjäll 

 skola vara känsliga för deras uttorkande inflytande. Före- 

 ligger nu samtidigt en af andra eller just samma orsaker 

 framkallad näringsbrist, som försvårar fjällens normala ut- 

 veckling och stadgande, måste dessa agentiers inverkan 

 företrädesvis på den exponerade ryggsidan göra sig gäl- 

 lande. Såsom vid all oliksidig uttorkning böjer sig härvid 

 fjället utåt åt den torra sidan, och denna sidas epidermis 

 uttorkar och tillhårdnar i detta läge, medan den inre sidan 

 ännu utsträckes, hvarigenom krökningen tillskärpes. 



Detta har visat sig vara fallet med de unga krokfjälls- 

 kottar jag iakttagit. Hos den unga kotte jag i Sällskapets 



