6. X. 1917. Brenner, Abnorma barrträd. 35 



1894 i Sällskapets Meddelanden haft. 21, sid. 7, under namn 

 af f. oligoclada beskrifna granen från Lojo, med en af normal 

 och oligoclada-gran sammansatt dichotyp gren, samt flere af 

 olika sammansättning från Ingå. Från andra länder, såsom 

 Sverige, Norge, Tyskland, Österrike och Schweiz äro äfven 

 dichotypa granar kända. 



Hvad fortplantningsförmågan hos ifrågavarande abnorma 

 barrträd beträffar, torde några få kottar hafva anträffats 

 hos den från Preussen beskrifna ormtallen, men för öfrigt 

 endast hos den vanliga granens former, och af dessa här 

 nämnda, med undantag endast för f. monstrosa, hos alla de 

 öfriga. Bland dessa åter har ofvannämnda oligoclada-gran ^) 

 från Talsola tills dato gifvit upphof åt två generationer, 

 hvardera alstrade med pollen af normal gran i vildt till- 

 stånd. 



I den första generationen, af frö uppdragen i Helsing- 

 fors botaniska trädgård, funnos exemplar af formerna mon- 

 strosa och virgata samt dichotypa af dessa, af oligoclada och 

 dess öfvergångsformer till virgata och till normal gran, samt 

 af denna sistnämnda. 



Af dessa åter hafva öfvergångsf ormen virgata — oligoclada, 

 ett dichotypt exemplar af virgata och monstrosa, ett exemplar 

 af f. oligoclada samt två exemplar af oligoclada — normal gran, 

 utplanterade på Brennebo i Ingå, gifvit upphof åt en andra 

 generation af för närvarande 4- och 2-års plantor, utplan- 

 terade i Botaniska trädgården härstädes. 



Af de förra, till ett antal af 12 af 25 som 2-års plan- 

 tor planterade exemplar af virgata — oligoclada's afkomlingar, 

 äro 9 tätgreniga och 3 fågreniga, men för öfrigt ännu för 

 unga och outvecklade för att angifva, i hvilken riktning de 

 komma att utveckla sig. I ännu högre grad är naturligtvis 

 detta fallet med 2-års plantorna. Endast med afseende på 

 storleken och när- eller frånvaron af enstaka grenar samt 

 barrens längd kan nu redan någon olikhet observeras. Så- 



') Se Medd. af Soc. pro F. et Fl. Fenn. haft. 40, sidd. 122—124, 

 samt haft. 42, sidd. 50—56. 



