64 A. Palmgren, Meddelandens tryckning. 15. XII. 1917. 



därom råder knappast mera än en mening bland landets 

 botanister. Gif blott akt på de dagliga tidningarna, hvilkas 

 vittnesbörd ju icke blott äga värde som exponenter för tids- 

 andan och opinionen, utan ju äfven äga kraft att forma den ! 

 Spalter ägnas litteratur, föredrag, sammankomster ägnade 

 konst, musik, litteratur, historia, konsthistoria, snart sagdt 

 allt mellan himmel och jord — blott icke botanik och zoo- 

 logi. Här är icke fråga om fåfängt, personligt fikande ef- 

 ter omnämnande och erkännande. Faktum innebär, att här 

 förvisso icke gjorts, hvad göras kunnat, att förskaffa arbe- 

 tarna på botanikens fält möjligheter till ekonomisk utkomst 

 och fortsatt vetenskaplig verksamhet. En sådan försum- 

 melse, därtill har vårt fattiga land icke råd. Taga vi icke 

 själfva vara på oss, så gör nog icke någon annan det. Hvad 

 vi behöfva är känsla af att vår insats i landets kulturlif icke 

 så helt varit att förakta; oss höfves uppryckning, ett forum, 

 där vi äga möjlighet att själfva säga vår åsikt om det egna 

 landets och om främmandes inlägg. Ett forum, där kritiken är 

 ansvarig, där kritiken kan ställas till ansvar, där den icke är en 

 oåtkomlig makt ofvan molnen. Få vi möjlighet att i representa- 

 tiv form säga vår mening om det, som på andra sidan våra 

 gränser skrifves, då skall ock vår egen litteratur mera än hittills 

 veta förskaffa sig gehör. Ett målmedvetet, enigt uppryckande 

 höfves nu vår zoologiska och framförallt vår botaniska forsk- 

 ning. Nya, ännu för några månader sedan oanade möjlig- 

 heter tyckas nu hägra för den botaniska forskningen, som 

 i allt högre grad gör sig behöflig som hjälpdisciplin för ett 

 flertal praktiska forskningsriktningar. Gripes tillfället i flyk- 

 ten, böra ökade förutsättningar finnas att bereda utkomst 

 åt botanikens hos oss ekonomiskt så beträngda represen- 

 tanter. Och det bör rättvisligen vid en framtida värdesätt- 

 ning af vår tids botanisters inlägg i landets kulturlif icke 

 förglömmas, att den ekonomiska grundvalen för rik forskar- 

 verksamhet icke funnits. 



I den tidskrift, hvilken jag hoppas se framgången ur 

 professor Levanders förslag, må vår naturvetenskapliga forsk- 

 ning finna enande, lyftande kraft!" 



