70 



K. Hildén, Tvenne monströsa Pisum^exemplar. 15. XII. 1917. 



skåpets pröfning, skänkt detsamma sitt understöd, beslutade 

 Sällskapet omfatta det af sekreteraren framställda förslaget, 

 öfverlämnande åt Bestyreisen att i Sällskapets namn skrida 

 till åtgärder för realiserande af dess beslut. 



Fil. mag. Kaarlo Hildén förevisade Tvenne mon- 

 strösa Pisum-exemplar. 



1. I augusti 1917 anträffades i närheten av en träd- 

 gård i Sysmä (Ta) av fröken Mary -Ann Leinbei^g en 



ärtplanta, som genom sin yttre 

 habitus tilldrog sig uppmärk- 

 samhet (fig. 1). Utmärkande 

 för monstrositeten är först och 

 främst <en ovanligt riklig förgre- 

 ning, en anomali, som i den te- 

 ratologiska litteraturen beteck- 

 nas som blastomani. Härigenom 

 får växten ett mycket frodigt 

 utseende, vartill även bidrager 

 internodiernas starka förkort- 

 ning. Stammen i sin helhet lö- 

 per i sicksack. Det mest karak- 

 teristiska för monstrositeten är 

 att i bladvecken i stället för det 

 normala blomskaftet sitter ett 

 rikligt förgrenat miniatyrskott 

 med i stort sett normal bygg- 

 nad. På huvudskottet äro bladen 

 smalare än hos normala exemplar; samma företeelse kan 

 konstateras å de axillära miniatyrskotten. Stiplerna på hu- 

 vudskottet äro av normal storlek och form. Däremot äro 

 de på miniatyrskotten, även relativt taget, sällsynt små, blott 

 obetydligt större än småbladen. Klängena på huvudskottet 

 äro mycket väl utvecklade och kraftigt byggda; deras längd 

 (räknad från närmaste småbladspar) är c. 10 — 15 cm. 



Blommorna, som på miniatyrskotten sitta på normalt 

 ställe, äro abnormt små, 8 — 10 mm långa, men förefalla i 



Fig. 1. 



Blastomani m. m. 

 hos Pisum. 



