15. XII. 1917. Backman, Ödemarksfloran i mellersta Österbotten. 111 



vis anträffats gyttja. De tre gyttjeprof, som blifvit under- 

 sökta, innehöllo endast frukter och frön af i nutiden på 

 trakten vanliga växter (Älisma, Betala alba, Carex filiformiSy 

 C. rostrata, Comarum, Menyanth.es, Potamogeton). Vid slam- 

 ning af prof från några nära intill belägna mossar i Sievi 

 erhöllos dock rester af sådana i nutiden sydliga arter som 

 Carex pseudocypenis, Ceratophyllum demersum och Najas flexi- 

 lis. — Tyvärr har jag ej tillvaratagit lerprof från Tuomikon- 

 neva. Däremot har ett antal af mig 15 — 20 km nordligare 

 tagna prof blifvit undersökta af dr A. C 1 e v e - E u 1 e r. 

 Af dessa innehöll ett synnerligen artrikt prof från Säilyn- 

 neva hufvudsakligen sådana typiska Ancylus-former som 

 Campylodiscus Hibernicus (r), Cymatopleura elliptica (rr), Epi- 

 themia turgida (c), Melosira arenaria (r), Pleurosigma attenua- 

 tum (cc). Endast förekomsten af Mastogloia Smithii (r) kunde 

 här tyda på' en svag inverkan af det salta Litorina-hafvet. 

 Profserier tagna nära intill på nivåer af 102 — 107 m inne- 

 höllo äfven nästan uteslutande Ancylus-diatomacéer och 

 främst på djupt vatten afsatta planktonformer (Cyclotella 

 bodanica c). De djupare lagren innehöllo sparsamt gamla 

 marina former, såsom Coscinodiscus curvatulus (r) och Or- 

 thosira sculpta (r) samt flagellaten Dictyocha Fibula (rr). En- 

 dast ett af de öfversta profven (107 m ö. h.) innehöll Euno- 

 tia Clevei (r), som enligt Lindberg karakteriserar Ancylus- 

 tidens sista skede. Med ledning af det sagda och på grund 

 af rätt ingående, ännu opublicerade undersökningar i Kärsä- 

 mäki och Pyhäjoki socknar vill jag förlägga Litorina-gränsen i 

 Sievi till omkring 100 m ö. h. eller möjligen någon meter högre. 

 Vi konstatera sålunda, att Myr/ca-lokalen å Tuomikon- 

 neva är belägen på inemot 30 m högre nivå än den, till 

 hvilken det salta Litorina-hafvet en gäng nått. Det är 

 därför tydligt, att arten invandrat redan under Ancylus-tiden, 

 såsom äfven Lindbergh) framhållit. Föga troligt är det 



M H. Lindberg: Hvilka vittnesbörd lämnar fytopaleontologin 

 om värt lands och dess floras utvecklingshistoria sedan istiden samt 

 rörande tiden för människans första uppträdande i landet? (Öfvers.^ 

 af Finska Vet.-Soc. Förh. Bd. LVIII, 1915—16, Afd C.) 



