162 Linkola, Lähdealueet apofytikasvupaikk. Orimattilassa. 4. V. 1918. 



Bryiim Duvalii, Hypnum riviilare, Marchantia polymorpha, 

 Mnium undulatum, Camptothecium nitens ja Sphagnum sp., 

 on eri kohdissa hyvin erilainen; samoin on putkilokasvilli- 

 suus hyvin kirjavaa. Siellä täällä ja varsirikin SE-reunalla 

 on kiinteimniillä kohdilla yksityisiä tai ryhminä kasvavia har- 

 maita leppiä ja joku Salix pentandra. Alueen leveä alaosa 

 on aivan avointa, ruostevettä valuvaa Carex rostrata-suotsi 

 1. -niittyä. — Karja liikkunee alueella melko usein ja oli ha- 

 vainnonteko-ajan edellä sotkenut kasvillisuutta osittain hai- 

 tallisessa määrässä, joten joku yksityinen, niukasti esiintyvä 

 laji on voinut jäädä huomaamatta. Suurempia muutoksia ei 

 karja kuitenkaan ole kasvipeitteen lajikokoumuksessa saa- 

 nut aikaan alueen vetisyyden takia. 



3. ^8 1917. Rautalähde Mäkelän metsässä Kolmi- 

 naisten takamaalla Virenojankosken luona. Sijaitsee metsä- 

 tasangolla viljelysmaan reunalla n. 200 m päässä joesta. Läh- 

 dealueen, jonka koon voinee arvioida 7X10 m^:ksi, muo- 

 dostavat pienenlaisesta lahteensilmästä kahdelle eri taholle 

 valuvan veden kostuttamat lähdekasvupaikat. Vesisilmäk- 

 keen ympärillä on 3—4 m- laaja avonainen, ruostevetinen, 

 osaksi sammaleinen (etupäässä Äcrocladium cuspidatnm' ia) 

 alue; muuten on paikka osaksi puoliavointa, osaksi varjoi- 

 sampaa, korpeen välittyvää vesikköä, lettomaista suota tai 

 mättäikköä (Picea, Alniis incana, Betala), ilman selvästi eroit- 

 tuvia eri kasvustotyyppejä. — Vesisilmäkkeen kohta on, 

 karjan juomapaikkana ollen, saanut kasvistoonsa eräitä kar- 

 jan tuomia lisiä (ks. seur. luetteloa), jotka kaikki kasvavat 

 rajoitetuUa, karjan paljaaksi tallaamalla alalla. 



Mainittujen lähdealueiden putkilokasvilajit övat esitetyt 

 seuraavassa yhdistelmässä. Lähdepaikoilla alkuperäisinä kas- 

 vavat apofytit övat siinä merkityt tähdellä (*), lajit, joiden 

 alkuperäisyys kasvamispaikalla on epävarma, merkillä ^•, il- 

 meiset kulttuuritulokkaat övat hakasten [] sisällä. Suuri 

 plus-merkki (+) osottaa lajin runsasta esiintymistä, pieni (f) 

 vähäisempää niäärää; aivan niukkoina kasvavat lajit övat 

 usein erikseen merkityt : pcc, 1 ex. j. n. e. Sulkuihin () 

 asetetut merkit osottavat, etta tarkoitettu laji on tavattu 

 vain lehtoihin tai korpiin läheisesti välittyvillä kohdilla. 



