4. V. 1918. Linkola, Lähdealueet apofytikasvupaikk. Orimattilassa. 165 



kat övat siis seudulla katsottavat erikoisen tärkeiksi 

 apofytikasvupaikoiksi, sitäkin suuremmalla syyllä, 

 kun pitäjästä puuttuu siiuria, kasvilajeista rikkaita kallioita 

 ja erityisen reheviä lehtoja eikä rantakasvillisuuskaan jo ve- 

 sien niukkuuden takia ole lajirikas. 



Syystä etta varsin monet puheena olevilla lähdepai- 

 koilla tavatuista kasveista (Agrostis vnlgaris, Poa pratensis, 

 Glyceria fluitans, Festuca rubra, Jiinciis effusiis, Cerastiiim 

 ■Hriviale, Ranimcuhis flammula, (R. aiiricomiis), Parnassia 

 palustris, Vicia cracca, Lathynis pratensis, Pedicularis palu- 

 stris, Galium uUginosum y. m.) kasvoivat siellä vain muuta- 

 mina harvoina yksilöinä ja herättävät sénkautta epäilyksiä 

 siitä, etta ne mahdollisesti övat olleet vain enemmän tai 

 vähemniän satunnaisia kulttuuritulokkaita kuvatuilla lähde- 

 alueilla, lienee syytä tässä esittää erinäisiä muidenkin seu- 

 tujen lähdealueilta tehtyjä havaintoja, jotka ainakin suureen 

 osaan nähdén noita kasveja ja muihinkin mahdollisesti epäi- 

 lyksen alaisiin nähden övat omiaan vahvistamaan käsitystä 

 niiden alkuperäisyydestä lähdekasveina myöskin Pohjois- 

 Uudellamaalla. Esitän tarkoitetut havainnot, jotka övat poi- 

 mitut eri tekijäin lähdekasveja -käsittelevistä lajiluetteloista 

 vertausta helpottavasti taulukon miiodossa. Tauliikko, joka 

 on painettuna seur. sivuilla, sisältää suuresti hemerofilisiksi 

 arvioimani apofytiset lähdekasvit ja sen ohella eräitä, jotka 

 lienevät kulttuuritulokkaita, seuraavilta seuduilta: 



1. Orimattilasta yllä esitettyjen lähdealueiden kasvit; — 

 koska muut tässä huomioon otetut lähdekasviluettelot kos- 

 kevat avonaisia lähdealueita, on siv. 163—164 esitetystä luet, 

 telosta jätetty pois sellaiset kasvit, jotka övat tavatut vain 

 lähdealueiden lehtoihin ja korpiin enemmänHiai vähemmän 

 läheisesti välittyvillä kohdilla. 



2. Itä-Karjalan lähteisiltä kasvupaikoilta tunnetut lajit 

 (6, s. 298; vrt. myös s. 135 ja 137). 



3. Etupäässä Kaakkois-Suomen lähteisiltä nevoilta ta- 

 vatut apofytit (Caj an der, 2, s. 125). Eräitä tämän luette- 

 lon lajeista (lähinnä Sagina prociimbens'\a ja Trifolium repens'- 

 iä) epäilen kulttuuritulokkaiksi lähdealueilla. 



