13. V. 1918. Ordförandens årsberättelse. 177 



härjad, så förbrännes dock ej själfva odlingsjorden. Natu- 

 ren helår åter sådana sår, blott omgifningen förblir frisk. 



Så har det gått också hos oss, ty fosterlandskärleken 

 har kommit underverk åstad. Vårt förut så splittrade folk 

 enades emot de inre och yttre fienderna. I norden och 

 i de karelska bygderna gick „man ur huse", framför allt 

 ungdomen; kvinnorna fullgjorde sina värnepliktsuppgifter, 

 intelligensen kom till ledning, biträdd vid de samlade fron- 

 terna af vår krigsskolade ungdom, som återvände från 

 läroår i Tyskland. Därifrån kom jämväl kraftig och ord- 

 nande militärisk hjälp, likasom behjärtade män — goda vän- 

 ner och trogna grannar — tillströmmade västerifrån oss 

 till biträde. Hvarje fotsbredd jord återtogs från de fos- 

 terlandslösa, röda röfvarne. 



Och nu står vårt finska samhälle åter upprätt, med 

 det fasta hopp om framtiden, att så länge fosterlandskärle- 

 ken förblir rotfast hos landets befolkning, erkannerligen hos 

 ungdomen, vår samhällsgrund, känslan för lag och rätt, 

 skall värnas. Om blott vårt land icke råkar ut för tve- 

 dräkten från fordomtima, så skall framtidens Finland upp- 

 byggas under endräktigt, fridfullt samarbete, under inbör- 

 des hjälp. Så länge folket själft vill lefva sitt eget lif, skall 

 det lefva det, och det skall då också göra sin gärning för 

 hela mänskligheten. 



Under sådana svåra tidsförhållanden har icke heller 

 vårt Sällskap under året mäktat upprätthålla sitt normala 

 arbete. Vi ha icke kunnat afhålla tre af våra sedvanliga 

 månadsmöten, icke heller kunnat verka för forskning så, 

 som vi önskat. Tvärtom ha vi förlorat ej blott tid, utan 

 också krafter. En del af krafterna har visserligen kunnat 

 omsättas i arbete af ett eller annat slag för vår stora lifs- 

 fråga, men en annan allenast till att göra undan allehanda 

 arbeten, som förut skjutits å sido såsom mindre viktiga. 

 Sinnena ha varit i alltför stark spänning för att lugnt tanke- 

 arbete skulle kunnat koncentreras på rent vetenskapliga 

 spörsmål. 



Af kraftförlusterna, som vårt land fått lida, ha de inom 



12 



