13. V. 1918. Puheenjohtajan vuosikertomus. 189 



leet liiaksi jännitettyjä voidakseen rauhallista ajatustyötä 

 keskittää puhtaasti tieteellisiin tehtäviin. 



Voimien menetyksistä, joita maamme on saanut kärsiä, 

 övat menetykset Seuran omassa rivissä tuntuneet meistä 

 enemmän tuskallisilta kuin monet muut suuren joukon kes- 

 kuudessa. Ei vähempää kuin neljä luonnonhistoriallisesti 

 vaikuttavaa nuorta jäsentä on sortunut kapinan uhreina. 



Toiikokuun 9 p:nä 1918 kuoli Savonlinnassa Viipurin 

 valloituksessa haavoittunut jääkärikapteeni Kaarlo Ka- 

 lervo Kari. Hän oli syntynyt Kalvolassa heinäk. 27 p:nä 

 1890. Hän harrasti luonnonhistoriallisia opinnoita ja oli ensi- 

 mäisiä niistä, jotka matkustivat Saksaan liittyäkseen Suoma- 

 laiseen jääkäribrigadiin saamaan sotilaallista kouluutusta, ja 

 kotimaahan palattuaan otti hän osaa kapinan kukistamiseen. 

 Neljännen jääkärirykmentin päällystö lopettaa hanen kiioHn- 

 ihnoituksen sanoilla: Etevää, tunnoUista upseeria ja miesten 

 miestä tulee rykmentti kunnioituksella muistelemaan, vaHt- 

 taen sitä korvaamatonta vahinkoa, joka rykmenttiä on koh- 

 dannut. 



LuonnonhistorialHsilta museoiltamme on riistetty kolme 

 reipasta apulaista, jotka kaikki surmattiin heidän ollessaan 

 aseettomina matkälla pohjoiselle rintamalle. Filosofiantohtori 

 Holger Freyvid Rancken murhattiin Vihdissä helmik. 

 1 p:nä 1918. Hän oli syntynyt Oulussa, huhtik. 13 p:nä 1886. 

 Ylioppilaaksi valmistui hän 1904, kandidaatiksi 1909 ja lisen- 

 siaatiksi 1916, hän oli antautunut kasviopillisiin tutkimuksiin 

 ja työskennellyt osittain ylim. amanuenssina Yliopiston kasvi- 

 tieteellisellä laitoksella, osittain Suoviljelysyhdistyksessä. 

 Hanen julkaisunsa käsittelivät pääasiallisesti sammalia ja 

 niiden fysiologiaa sekä suomalaisia suomaita koskevia kysy- 

 myksiä, ja tälta alalta oli hänellä työn alaisena tutkielma, 

 mikä varmastikin olisi tullut hyvin tunnollisesti käsitel- 

 lyksi. Hanen olemuksensa ilmaisi vaatimatonta, hienotun- 

 teista, ymmärtäväistä ja ylevämielistä luonnetta, ja hän oli 

 erikoisesti tunnustettu hyvänä toverina. 



Samassa pitäjässä, Vihdissä, ammuttiin myös Eläintie- 

 teellisen museon amanuenssi, filosofianmaisteri Karl Erik 



