13. V. 1918. 



Pesola, Salix pyrolaefolia Led. 



223 



lienee paikallaan lähemmin tehdä selvää tämän pajulajin esiin- 

 tymisestä täällä ja muualla. 



Lajin selitti ensin C. F. Ledebour^), joka ilmoitti sen 

 muutamista paikoista Altailta. Myöhemmin laji tavattiin poh- 

 jois-Venäjällä 2) (Samojedein maassa Petschorajoen varrella) 

 sekä Baikalin seuduilla. Lisäksi on kirjallisuudessa lajista m. 

 m. seuraavat tiedot: N. Turczaninow^) sanoo lajin ole- 

 van yleisen purojen varsilla sekä tään- etta tuopuoleisessa 



Salix pyrolaefolia Led. Kuusamossa. 



Transbaikaliassa ja myös Baikalin seuduilla. A 1 p h. de C a n- 

 d o 1 le'n ilmoitukset lajista Prodromuksessa *) perustuvat etu- 

 päässä edellämainittuihin teoksiin. S. Korshinsky'n ^) mu- 



') C. F. Ledebour: Flora altaica, IV, s. 271. Berolini, 1833. 



2) C. F. Ledebour: Flora Rossica, III, s. 613. Stuttgartiae, 

 1846—1851. 



3) N. Turczaninow: Flora Baikalensi-Dahurica, II, 2, s. 112. 

 Mosquae, 1856. 



*) Alph. de Candolle: Prodromus systematis naturalis regni 

 vegetabilis, XVL sect. post, s. 257. Parisiis, 1864, 1868. 



5) S. Korshinsky: Tentamen Florae Rossiae orientalis (id est: 

 provinciarum Kazan, Viatka, Perm, Ufa, Orenburg, Samara partis bo- 

 realis, atque Simbirsk), s. 386. St. Petersbourg, 1898. 



