13. V. 1918. Pesola, Salix pyrolaefolia Led. 225 



j, n. e. Erikoisesti C. on pannut merkille, etta laji täällä aina 

 kasvaa selvästi kalkkirikkaalla maaperällä. 



Siperiassa, Lena-joen kuten nähtävästi muidenkin jokien 

 laaksoissa, Salix pyrolaefolia on Cajander'in mukaan') n. s. 

 sekapensasvyöhykkeen oleellisimpia kasveja. Puukasvivyö- 

 hykkeet övat rannalta ylöspäin lukien Siperian jokien tulva- 

 alueilla seuraavat: Salix uiminalis-vyöhyke, sekapensasto 

 (Sa//x-lajeja, leppiä, viinimarjoja, tuomi, Crataegus sanguinea, 

 Corniis tatarica, Lonicera coenilea, yksinäisiä koivuja ja kuusi), 

 harmaaleppäpensasto (Almis hirsuta), viherleppäpensasto (Äl- 

 naster fruticosa), koivumetsä (Betala odorata), kuusimetsä 

 (Picea obovata), kimsen ja lehtikuusen sekametsä (P. obovata 

 ja Larix Cajanderi). Dendrologiassaan Cajander^) myös 

 mainitsee 5, pyrolaefolia' sta.: „0n f^ohjois-Venäjän ja Sipe- 

 rian tärkeimpiä jokivarsipajuja. On niitä kasveja, joiden 

 länsiraja sattuu yhteen Fennoskandian itärajan kanssa. Länti- 

 sinnä se esiintyy Aänis-(Onega-)joen ja sen lantisen sivujoen 

 Kenan alueella." 



Tapaamani Salix pyrolaefolia-yksWö on, kuten jo mai- 

 nitsin, pensasmainen puii, n. 5 m korkuinen, joka korkens 

 Hermann'in mukaan (1. c.) on lajin maksimikorkeus. Tyvi 

 on 140 cm paksuinen ympärimitattuna. Noin puolen metrin 

 korkeudella maasta lähtee tyvestäS pystyä, suunnilleen yhden- 

 paksuista vartta, joista eras haaraantumiskohdassa on 22 cm 

 paksuinen, Tämä harvinainen puu-yksilö on ollut aivan lä- 

 hellä tuhoa: jonkun salon samoilijan ymmärtämätön kirves 

 oli noista 8:sta haarasta 6 tyvestä katkaissut, joten vain kaksi 

 on jälellä. Nämä kaksi vartta haaraantuvat edelleen lehdelli- 

 siksi oksiksi n. 1,5 m korkeudella, Kauempaa katsoen muis- 

 tuttaa tämä puuyksilö meikäläisistä kasveista lähinnä leppää. 



Hyviä lajituntomerkkejä övat: aivan kaljut, soikeat- 

 pitkänpyöreät, nyhä-sahalaitaiset, pitkäruotiset lehdet; har- 



') A. K. Caj änder: Beiträge zur Kenntnis der Vegetation der 

 Alluvionen des nördlichen Eurasiens I. Die Alluvionen des unteren 

 Lena-Thales. Acta Soc. Scient. Fenn., XXXII, N:o 1, Helsinki 1903. 



-) A. K. Caj an der: Metsänhoidon perusteet, II. Suomen 

 dendrologian pääpiirteet. Siv. 490. Porvoo, 1917. 



15 



