226 Pesola, Salix pyrolaefolia Led. 13. V. 1918. 



vinaisen suuret, herttamaiset, pyöreäpäiset korvakkeet; nuor- 

 ten oksain punaisenruskea vari. Ledebour eroittaa la- 

 jista 3 muotoa (a ovata, ,^ orbiculata, y cordata), joista tapaa- 

 mani yksilö kuuluu muotoon /? orbiculata; tunnusmerkillisiä 

 sille övat pitkänpyöreät lehdet pyörein kärjin ja tyvin. 



S. pyrolaefolia'n löytöpaikka Suomessa sijaitsee Kuusa- 

 mon pitäjän pohjoisimmassa osassa, lähellä Kuusamon ja 

 Kuolajärven pitäjäin rajaa Liikasen kylan lohkon kohdalla, 

 Oulankajoen laaksossa, n. 66° 20' N lev. ja 4° 30' E Helsin- 

 gistä. Tarkemmin sanottuna: Lippihetteenpuro-nimisen pie- 

 nen salopuron varrella (laskee Oulankajokeen N-puolelta n. 1 

 peninkulman päässä Kitkajoen suusta), n. 1.5 km päässä tä- 

 rnan puron suusta ylöspäin. Puro laskee Oulankaan verrat- 

 tain jyrkästi, niin etta löytöpaikka tulee olemaan useita met- 

 rejä 0:joen pinnan yläpuolella. Löytöpaikka sijaitsee lähim- 

 mistä ihmisasunnoista, Liikasen kylästä, n. 5 km SW. 



Lippihetteenpuro on yksi Oulankajoen lukuisia erin- 

 omaisen reheväkasvustoisia pikkupuroja, joiden varsilla ole- 

 vat lehdot, rantaäyräät ja suot lajirikkaudessa ja rehevyy- 

 dessä vetävät vertoja etelä-suomalaisille ja tarjoovat sove- 

 liaita kasvupaikkoja useille sekä eteläisten etta pohjoisten 

 lajien äärimäisille etuvartijoille ja reliktikasveille. Vuoriperä 

 näillä seuduin on geologisen karttalehden mukaan (tehnyt 

 W. W. Wilkman 1906) dolomiittia. 



5. pyrolaefolia' n kasvupaikka täällä on avoin, rehevä, 

 n. 100X50 m^ suuruinen lettomainen niitty („jänkä"), jota 

 kostuttaa sen reunatse virtaava Lippihetteenpuro ja pulppua- 

 vat lähteet (hetteet, josta nimi „Lippihete"). Pajuyksilö kas- 

 voi lettoniityn SW-laidassa, aivan lähellä puroa. Lettoniitty 

 on kasvillisuudeltaan jonkunverran heterogeeninen. Kohdalta, 

 missa paju kasvoi, on n. 15X15 m^ suuruiselta alalta seu- 

 raava kuvaus (9. VIL 1917): 



„Kosteahko, mefkein avoin lettoniittyläikkä. Viettää 

 hyvin loivasti etelää kohti, jonne vesi valuu. Sangen mät- 

 täinen, mutta mättäät övat matalat, niin etteivät ne vaikuta 

 sanottavasti heterogeenisuutta kasvillisuuteen. Sammalpeite 

 yhtenäinen, vaikk'ei varsin vahva, ruskosammaleita ja Sphag- 



