228 Pesola, Salix pyrölaefolia Led. 13. V. 1918. 



tavannut. Ei ole kuitenkaan epäilemistä, ettei niitä tarkem- 

 malla tutkimisella näiltä seuduilta useampia löytyisi. 



Kuten edellä olevasta kuvauksestakin käy ilmi, ei Salix 

 pyrölaefolia' n kasvupaikka oikeastaan ole varsinaista tulva- 

 niaata. Cajander'in aikaisemmin mainitun ilmoituksen 

 mukaan ei laji ehdottomasti vaadi tällaista maata Äänisjoen 

 varsillakaan. On ilmeistä, etta laji täällä, kuten Äänisjoen 

 varsillakin, viihtymisestään ainakin suureksi osaksi saa kiit- 

 tää kalkkirikasta maaperää ja kasvupaikan yleistä lihavuutta, 

 joka, paitsi kalkin läsnäolosta, johtuu puron ja lähteitten 

 lihoittavasta vaikutuksesta. 



Miten on selitettävissä 5. pyrölaefolia' n esiintyminen 

 täällä, kaukana varsinaisesta levenemisalueestaan, n. 500 km 

 päässä lähimmistä löytöpaikoista? Ensiksi on huomattava, 

 etta se ei ole ainoa pohjois-Venäjän ja Siperian tulvamaa- 

 kasveista, joiden levenemisalue ulottuu meidän valtiolliselle 

 alueellemme. Tällaisia övat Oulankajoen alueella Salix triandra, 

 Silene tatarica, Dianthus superbus, Thalictrum simplex ja hiu- 

 kan pohjoisempana Kutsa- ja Tuntsajokien varsilla paitsi 

 Dianthus'ta ja Thalictrum' ia, lisäksi Moehringia lateriflora, 

 Thalictrum kemense, Ärchangelica officinalis ja Äster flexuo- 

 sus. Nämä övat lajeja, joiden leviäminen, kuten C a j a n d e r^) 

 on osoittanut, ilmeisesti on tapahtunut pitkin Vienanmeren 

 rannikkoa, Kannänlahdesta Koutajärven vesistöön ja siéltä 

 edelleen vesistöjä myöten Oulankajoen, Kutsa- ja Tuntsa- 

 jokien alueille. On ilmeistä, etta 5. pyrölaefolia on aikoi- 

 naan voinut joutua tänne juuri mainittua vaellustietä myöten. 

 S. pyrolaefolia-Yöyiö eroaa kuitenkin muista edellämainituista 

 siinä, etta se on — mikäli tunnetaan — sangen huomatta- 

 vasti eristettynä muusta levenemisalueestaan, ollen siten re- 

 liktin luonteinen. Myös Salix triandra ja Silene tatarica 

 Oulankajokialueella övat kyllä vain jokseenkin hajallisten 

 esiintymien yhdistämät varsinaiseen itäiseen levenemisaluee- 

 seensa. On hyvin mahdollista, etta S. pyrölaefolia ennen on 



^) A. K. Cajand er: Kasvien vaellusteistä Suomeen. Lännetär. 

 Uusi jakso. Julkaissut Varsinaissuoinalainen osakunta. Helsinki, 1914. 



