168 Hidén, Polygonum nodosum Pers. 1. IV. 1922. 



se, etta tertut övat runsaslukuisia, mutta pieni- ja harvakukkaisia, 

 pidentyneitä, kärkeensä ohenevia sekä hiernan nuokkuvia. Kuten 

 huomaamme, ei Danser tässä laisinkaan selitä tyypille kuulu- 

 viksi sellaisia usein kirjallisuudessa mainittuja (ks. esim. A s c h er 

 sonu. Graebner, Synopsis, IV, s. 814 — 820) ja rnyös minun 

 löytämilläni yksilöillä esiintyviä tuntomerkkejä, joita övat m.m., 

 etta varsi on tavallisesti runsaasti haarova, punapilkkuinen, 

 ainakin ylempää kokonaan punertava, nivelten kohdalla jonkun 

 verran turvonnut (mista juuri lajinimi nodosum on johtunut), 

 etta Iehdet övat suikeita t. tasasoukan suik., pitkäsuippoisia, ja 

 etta nystypilkut kehälehdissä ja kukintoperissä övat harva- 

 lukuisia, hienian epäselviä. — Mainittakoon tässä vielä, etta 

 kaikki löytämäni yksilöt övat lehtilavaltaan täplättömiä (tämän 

 muodon mainitsee kyllä Danser). 



Vertailun vuoksi lienee paikallaan esittää myös P. tomento- 

 s«m'in tuntomerkit D a n s e r'in mukaan: 



P. tomentosum Schrank (emend.). — Koko vaihtelee (kuten ed.) 

 suuresti, useimmiten kasvi on silti edellistä matalampi, kaikissa 

 osissaan vaalearnpi, lehtilapa kellahtava t. harmahtava (lukuun- 

 ottamatta vanukkeisuutta), siinä oleva täplä vähemmän musta, 

 varret usein kellahkoja, hedelmiä ympäröivät kehät tavallisesti 

 lehtivihreällisiä ja siksi vaalean vihreitä t. likaisen punertavia; 

 hedelmällä olevat tertut tiheäkukkaisia, lieriömäisiä, paksumpia, 

 leveyteensä nähden suhteellisesti lyhyempiä kuin ed., useimmiten 

 kankeita, harvoin päästään hiernan nuokkuvia, eivät koskaan 

 kimpuiksi ryhmittyneitä; hedelmä n. 3 mm pituinen, aina mel- 

 kein pituutensa levyinen; sitä ympäröivä kehä hiernan kolmi- 

 kulmainen suuresti pyöristynein kulmin; kasvi vanukkeisempi 

 kuin P. nodosum; sitäpaitsi se tavallisesti kasvaa kuivemmilla 

 paikoilla, etenkin hietaisilla pelloilla. 



Tuntomerkeistä selvimmin huomattava lienee juuri se, etta 

 tertut övat harvalukuisia, tasapaksuja, tylpästi päättyviä sekä 

 suurelta osalta pitkäperäisiä. 



Mainittakoon tässä vielä lopuksi huvittavana seikkana se, 

 etta niistä siemenistä, jotka aikoinaan Helsingin Kasvitieteelli- 

 sestä puutarhasta lähetettiin D a n s e r'ille, sai hän kasvamaan 

 37 yksikköä, mitkä hän selittää kirjoituksessaan poikkeuksetta 



