l.X. 1921. 



Brenner, Botaniska meddelanden. 



då på längdsnittet två småningom divergerande och genom 

 fruktköttet åtskilda, snedt framåtriktade kärnhus, af hvilka det 

 ena tagit öfverhanden, hvarjämte de bågformigt böjt sig från 

 hvarandra, men endast det kraftigare nått sitt mål i fruktskaftets 

 förlängning, hvaremot det svagare stannat vid dess bas och 

 endast med sin spets visar mot det gemensamma målet. En 

 mörk, småfjällig fåra på äpp- 

 lets yta sammanbinder de båda 

 kontrahenternas stiftöppningar. 

 I detta fall har alltså äfven 

 den starkare parten till en bör- 

 jan rönt ett märkbart inflytande 

 af sin svagare grannes närvaro. 

 Men därjämte framgår af fåran 

 emellan stiftöppningarna att 

 dessa ursprungligen varit före- 

 nade, men sedan jämte kärnhusen 

 genom fruktköttets tillväxt och 



Fig. i. 



Tvillingsäpplen. Längdsnitt 

 utvisande kärnhusens läge. 



utvidgning småningom trängts 

 åtskils. Äfven kärnhusens böj- 

 ning från hvarandra utvisar en 

 dylik utveckling. 



Eller, och detta är det vanliga fallet, har (2) endast den ena 

 parten fortsatt sin utveckling i skaftets riktning, oberoende af 

 den andra, som inslagit en annan riktning och åstadkommit 

 en utstående utväxt vid äpplets bas, med antingen uppåt, utåt 

 eller nedåt riktad stiftöppning. I detta fall är äpplet, om man 

 frånser knölen vid basen, symmetriskt, då det däremot i det 

 först omnämnda fallet är snedt med åt den svagare sidan riktad 

 stiftöppning och till och med kärnhuset osymmetriskt. 



Eller också hafva (3) de båda kontrahenterna utvecklats 

 åt konträrt motsatta håll, den ena, starkare, uppåt, den sva- 

 gare nedåt, samt den förra nästan endast åt den svagare partens 

 sida bildat fruktkött, hvarigenom ett snedt, päronformigt äpple 

 uppstått, med från ena sidan utgående skaft. Ehuru denna 

 frukt till sin yttre form är osymmetrisk, är dock kärnhuset här 

 tämligen symmetriskt. 



