l.X. 1921. Hintikka, Eräästä tammen kasvupaikasta Kaukolassa. 27 



välillä tunneta tammia. 1 Lähimmässä, noin 8 — 9 km päässä ole- 

 vassa Kaukolan kirkonkylässä ei ole yliopp. Pessin ilmoituksen 

 mukaan tammi-istutuksia. Välimatkat läheisiin tammiviljelyk- 

 siin siis niin pitkät, etta zoophilinen leviäminen näistä näyttää 

 mitä suurimmassa määrässä kyseenalaiselta. Todennäköisempää 

 on kaikkien edellä esitettyjen syiden nojalla, etta tammet övat 

 täällä olleet alun perin luonnonvaraisia ja itsenäisesti ja sikäli kuin 

 mahdollista on ollut, levinneet rinteellä, muodostaen nykyään 

 ryhmänä esiintyvän tammikon. Ihmisen toimesta on niitä ajoit- 

 tain hakattu, jolloin ne kantovesojen avulla tai myös terhoista 

 övat päässeet uudistumaan mikä seikka selittää niiden selvän 

 eri-ikäisyyden. 



Edellyttäen, etta Kaukolan Uskinsaarella kasvavat tammet, 

 johon mielestäni edellä esitetyt seikat viittaavat, övat luonnon- 

 varaisia, rohkenen vielä samassa yhteydessä kosketella kysymystä 

 mista päin voidaan olettaa tammen joutuneen tänne erillään 

 muista Itä-Suomen resenteistä löytöpaikoista olevaan kasvu- 

 paikkaansa. Subfossiileja käsittelevät tutkimukset, joita Vuoksen 

 alueella on toistaiseksi suoritettu, övat siksi harvalukuiset, satun- 

 naisiin näytteihin perustuvat, ettei niiden nojalla voida, ei edes 

 siinä määrin kuin Lounais-Suomen tammialueilla tehtyjen sub- 

 fossiililöytöjen perustalla, sanoa tammen esiintymisrunsaudesta 

 täällä postglasialisilla aikakausilla puoleen tai toiseen. I n o- 

 strantseffin 2 tutkimat, — de Geerin 3 mukaan Litorina- 

 kauden jälkipuoliskolla ja A i 1 i o n 4 mukaan ajalta ennen Laa- 



1 Ainoat kirjallisuudessa esitetyt tiedot kulttuuritammista näissä seu- 

 duissa övat T h e s 1 e f f in (1. c. s. 150— 151) mainitsemat. Näiden mukaan 

 on istutettuja tammia Kavantsaaressa (5 isoa tammea) sekä m. m. Jääs- 

 kessä, Heinjoella, Sakkolassa, Pyhäjärvellä, Käkisalmessa, Jaakkimassa, 

 Sortavalassa, Valamossa ja Impilahdella. 



2 IlHocTpaHiieBt, A. A., .ZJoHCTopimecKiH qe.ioB^Ki. KaMeHHaro 

 B^Ka no6epe>Ki>H JIaflo>KCKaro 03epa 1882, s. 18 — 22. 



3 de Geer, Gerard, Om kvartära nivåförändringar vid Finska 

 viken. Geologiska Föreningens i Stockholm Förhandlingar 1893 s. 538; 

 1894 s. 653. 



4 A i 1 i o, J. E., Cber Strandbildungen des Litorina Meeres auf der 

 Insel Mantsinsaari. Fennia XIV, 2, 1897, s. 38. 



