204 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1922. 



Beträffande bibliotekets och samlingarnas tillväxt under året 

 samt kassaställningen får jag hänvisa till de redogörelser, 

 hvilka Sällskapet i dag har att emotse af vederbörande tjän- 

 stemän. 



När Societas pro Fauna et Flora Fennica senast samlades til! 

 årsmöte och blicken riktades tillbaka på det gångna året, var jag 

 förvissad om genklang, då jag uttalade ett beklagande af att 

 Sällskapet under året bland de närvarande förgäfves sökt 

 sin åldrige hedersledamot, Professorn Anders Thiodolf 

 S ae 1 a n, som af sjuklighet var bunden vid hemmet. Sällskapet 

 skulle ej mer få återse sin vördade hedersledamot. Midsommar- 

 dagen lyktades sakta hans lif. Den 29 juni bäddades stoftet i 

 grafvens ro. Å vårt Sällskaps vägnar, det han i 65 år ägnat sin 

 varma kärlek, nedlades på kullen blommor genom Sällskapets 

 sekreterare och Dr. H. Lindberg. Den församling, som på den då 

 i sommarens fulla grönska så fridfulla gamla begrafningsplatsen 

 skänkte den gamle sin sista hyllning, var ej stor. Thiodolf Saelans 

 krets, dit så mången af landets mest bemärkte hört, hade länge 

 sedan vandrat den väg, som nu var hans. I den öppnade grif- 

 ten tyckte man sig se slutligt nedbäddas ett tidsskede, som ej 

 mer skall komma åter. Saelan var fostrad i en tid, då ljusa löften 

 gafs för hans land, i en tid, då kampen för lifvets nödtorft ännu 

 ej nått den hårdhet, som nu ställer människoanden på så svåra 

 prof. Saelan var till sinne som till gestalt en fullödig representant 

 för sin tids bästa kultur. År efter år sågo vi honom vandra på 

 våra möten, stilla, försynt, blott alltför litet känd af Sällskapets 

 medlemmar, en gengångare från en förgången tidsålder. Vi hade 

 hoppats få se honom vid vår sekelfest. Född år 1834, 13 år efter 

 Sällskapets stiftelse, student 1851, sedan 1856 Sällskapets med- 

 lem, dess viceordförande under 17 år (1872 — 89), dess ordförande 

 under trenne år (1889 — 92), hedersledamot sedan 1904, — Saelan 

 i vår krets hade skänkt festen höghet, han hade stått inför oss 

 som Samfundets själ i förkroppsligad gestalt. Thiodolf Saelan 

 är borta, hans minne lefver i Societas pro Fauna et Flora Fennica. 

 Ramen för denna årsberättelse tillåter ej ett ingående ens i stora 

 drag på Saelans verksamhet. Hans lif skall på uppdrag af Finska 



