50 Häk. Lindberg, Åländska ögruppens skalbaggsfauna. 1. X. 1921. 



Mordellidae. 



*Mordellistena parvilla Gyll. Ekerö; Jom.; Finstr.; Saltv.; 

 Sund. 



*Anaspis marginicollis nom. nov. (= lateralis Gyll., nec 

 Auct.). 1 Med detta namn avses den art, som G y 1 1 e n h a 1 

 beskrivit under namn av lateralis (Insecta Suecica 1810, IV 

 s. 615). Under denna benämning har formen i fråga seder- 

 mera gått hos oss. I senaste tid har man dock identifierat 

 densamma med frontalis ab. lateralis Fabr. Sistnämnda aber- 

 ration är emellertid, frånsett färgen på halsskölden, fullkom- 

 ligt lik huvudformen och har intet att göra med den form, 

 som här kallats marginicollis, vilken är en väl skild art. 

 Huruvida Fabricius med sin lateralis (System. Entom., 

 1792, I, 2, s. 114) avsett samma art som Gyllenhal eller 

 en färgform av frontalis är icke möjligt att endast efter be- 

 skrivningen avgöra. Det är väl dock riktigast att, såsom 

 mellaneuropeiska författare gjort, antaga att Fabricius med 

 formen från Holstein avsett sistnämnda färgform. Bland Anas- 

 pis från Mellaneuropa i coll. Lindberg finnas flere exemplar 

 av frontalis-färgf ormen, men icke G y 1 1 e n h a 1 s art, som tro- 

 ligen har en nordlig utbredning. Då namnet lateralis således 

 med all sannolikhet givits åt en aberration av frontalis, har 

 jag ansett det riktigt att giva åt den i Norden vanliga gyl- 

 lenhalska formen ett nytt namn. I eis senare uppsats skall 

 frågan om denna intressanta art utförligare behandlas. 



A. marginicollis hör till undersläktet Anaspis s. str.; den 

 skiljes från frontalis bl. a. på grund av följande kännetecken. 



1 Anaspis (subgen. Anaspis s. str.) marginicollis nom. nov. (= late- 

 ralis Gyll., nec Auct.). Länge 2,7—3,5 mm. Schwarz, Unterseite des 

 Kopfes, Antennenbasis, Vorderbrust, Vorderbeine, oft auch Mittelbeine, 

 und die Seiten des Halsschildes mehr weniger gelbrot gefärbt. Beim 

 ^ hat das 3. Sternit 2 länge, fast gerade Anhänge (Fig. 1), auf dem 

 4. mangeln solche. Die nach hinten gerichteten Haare auf den Flii- 

 geldecken sitzen gleich vor den Querstreifen, welche einander nicht so 

 nahe stehen wie bei der Art frontalis L. Bei der letztgenannten Art gehen 

 die Haare von der Mitte der von den Streifen gebildeten Querfelder 

 aus (Fig. 4). Siid- und Mittel-Finnland; Schweden. 



