220 Puheenjohtajan vuosikertomtis. 13. V. 1922 



Seura, sittenkuin uudet säännöt viime vuosikokouksessa hyväk- 



syttiin, viimekuluneen marraskuun 20 p:nä on merkitty Yhdis- 



tysrekisteriin n:olla 6317 sivulla 388 Y. R. 23. 



Seuran kirjaston ja kokoelmien lisääntymisestä vuoden kuluessa 



samoinkuin rahavaroista jättävät tänään asianomaiset virkailijat 



selontekoja, joihin tässä pyydän saada viitata. 



* 



Societas pro Fauna et Flora Fennican viime kerralla kokoon- 

 tuessa vuosikokoukseen ja katseen suuntautuessa kuluneeseen 

 vuoteen, lausuin yhteisen valittelumme siitä, etta toimintakauden 

 kuluessa läsnäolevien joukosta turhaan olimme etsineet vanhaa 

 kunniajäsentämme, Professori Anders Thiodolf Ssela- 

 nia, jonka sairauden takia oli täytynyt pysyä kotona. Seura 

 ei enää ole saanut nähdä arvoisaa kunniajäsentään. Juhannuspäi- 

 vänä hanen elämänsä hiljaa sammui. Kesäkuun 29 p:nä hanen 

 tomunsa kätkettiin haudan lepoon. Seuramme puolesta, jolle 

 hän 65 vuoden kuluessa oli omistanut lämpivän rakkautensa, 

 laskettiin kummulle kukkia sihteerin ja Tri H. Lindbergin kautta. 

 Saattojoukko, joka kesän kukkeimman vehreyden kaunistamalla 

 rauhaisalla kirkkomaalla oli kokoontunut vanhukselle viimeistä 

 kunnioitustaan osoittamaan, ei ollut suuri. Thiodolf Saelanin 

 piiri, johon niin moni maamme huomattavimmista henkilöistä 

 oli kuulunut, oli jo kauan sitten vaeltanut sitä tietä, joka nyt 

 oli tullut hanen osakseen. Oli ikäänkuin tuohon avonaiseen hau- 

 taan lopullisesti olisi kätketty aikakausi, joka ei enää ole uudelleen 

 tuleva. Saelan oli kasvanut aikana, jolloin valoisia lupauksia 

 annettiin hanen maalleen, aikana, jolloin taistelu olemassaolon 

 puolesta ei vielä ollut saavuttanut sitä ankaruutta, joka nyt 

 asettaa ihmishengelle niin kovia koetuksia. Saelan oli sekä mie- 

 leltään etta ulkomuodoltaan aikakautensa kulttuurin täysi- 

 luotinen edustaja. Vuosi toisensa perästä näimme hanen saa- 

 puvan kokouksiimme hiljaisena, vaatimattomana, liian vähän 

 Seuran jäsenten tuntemana, menneen aikakauden edustajana. 

 Olimme toivoneet näkevämme hänet satavuotisjuhlassamme. 

 Syntyneenä 1834, 13 vuotta Seuran perustamisen jälkeen, tullen 

 ylioppilaaksi 1851, Seuran jäseneksi 1856, ollen Seuran varapu- 

 heenjohtajana 17 vuoden aikana (1872—89) ja sen puheenjohta- 



