1. XI. 1921. - Sällskapets 100-ärsdag. 65 



sofie och Medicine Doktorn Fredric Gabriel Sanmark, 

 samt studerandene Frans Johan Rabbe, senare Filosofie och 

 Medicine Doktor, medicinalkamrerare; Alexander von Nord- 

 man n, den senare så ryktbare zoologen; Fredrik Wilhelm 

 Brummer, Filosofie Doktor och possessionat; Adolph Wi 1 h e 1 m 

 W e g e 1 i u s, Filosofie Doktor och universitetskamrerare; Adolph 

 W i 1 h e 1 m Dämmer t, Filosofie och Medicine Doktor, provinsial- 

 läkare, samt sedermera sjukhusläkaren Carl Sigfrid M a 1 1 h i a s 

 Tams. 



Så stiftades under namn af »Sällskap för Finsk Zoologie och Bota- 

 nik» det samfund, som, sedan den 2 juni 1829 bärande namnet »Societas 

 pro Fauna et Flora Fennica», i dag som Finlands äldsta vetenskapliga 

 samfund blickar tillbaka på en hundraårig verksamhet. Det var 

 samma år som Adolf Ivar Arwidsson med Åbo Morgonblad gjorde det 

 första försöket att i Finland upprätthålla en politisk tidning, året innan 

 Runeberg, Lönnrot och Snellman som studenter inskrefvos vid Åbo 

 Akademi. Det blef ett sjudande lif. Som Sahlberg skrifver: »Ett 

 företag, föranledt af den dubbla kärleken, nemligen för vetenskap och 

 fosterjord, berömvärdt till sitt ursprung och uppmuntrande under dess 

 utförande, kunde ej annat än, såvidt i öfrigt omständigheterna med- 

 gåfvo, lyckas». — Åbo brand, förlusten i ett slag af alla samlingar och 

 anteckningar, bringar för ett ögonblick sällskapet att vackla. Men 

 efter halftannat år, den 2 mars 1829, tages arbetet upp i Helsingfors. 

 Stadgar antagas den 2 juni och så står Sällskapet åter fullständigt 

 organiseradt. Stadgarnas första paragraf bjuder: »Sällskapets Ända- 

 mål skall vara, att anlägga och bilda ett Finskt Museum Naturale, 

 och att sammanbringa nödige materialier till en i möjligaste måtto 

 fullständig Fauna et Flora Fennica». 



Det naturvetenskapliga sällskapets mål var fastslaget. Det var 

 ej en slumpens eller ungdomens ingifvelse detta, att år 1821 bygga 

 ett samfund på programmet af samlande, med en Fauna och Flora 

 Fennica hägrande som målet. Det var gifvet med logisk, med historisk 

 följdriktighet af den dåtida naturvetenskapens väsen, af den veten- 

 skapliga nivån i det egna landet. Tiden var samlandets, urskiljandets, 

 beskrifvandets, systematiserandets tid, allt ännu bärande vittne om 

 naturvetenskapernas nydanare, om Linné. Till arbete i detta syfte, 

 att för den egna forskningen och världsvetenskapen afslöja Finlands 

 djur- och växtvärld, kallades fäderneslandets studerande, vetenskaps- 

 idkare och medborgare. 



Sitt antagna mål har Sällskapet i hundra år förblifvit troget. Det 

 biologiska vetandet har undergått de mest genomgripande omhvälf- 

 ningar, fördjupats, nydanats. Nya, tidigare ej anade uppgifter hafva 

 rests äfven för vårt samfund. Synranden står vidgad, men Sällskapets 

 första mål, vid sidan af nya, står ännu af tiden orubbadt, skall med 



