66 Sällskapets 100-årsdag. 1. XI. 1921. 



historisk, med logisk rätt det göra, så länge vetenskap i detta land 

 odlas. Utredandet och utforskandet af djur- och växtformerna, lifvets 

 yttre former, deras systematiska karaktär, deras konstruktion, deras 

 utbredning, lagarna för deras sammanlefnad i naturen, skall alltid 

 sysselsätta naturforskningen som något grundläggande, med ständigt 

 nya perspektiv, fördjupad blick för lifvets väsen. Den systematiskt 

 mer minutiösa kännedomen om djur- och växtformerna gäller ej 

 mera blott dem själfva, deras fastslående, bokförande i vetandets bok. 

 Den kräfves alltmer som ett nödigt underlag af naturvetenskapernas 

 i systematikens spår nyvuxna discipliner: den jämförande anatomin 

 och morfologin, utvecklingsmekaniken, ärftlighetsforskningen — med 

 ett ord af vetandets sträfvan att utforska principerna för den lefvande 

 varelsens konstruktion, lagarna för lifvet, själfva lefvandet. — Ligger 

 det ej något af lifvets innersta väsen däri, att det varit mäktigt denna 

 oändliga mångfald af former? Kräfver ej människoanden att lära känna 

 dessa naturens alster? Men bortom detta, eller framom detta: ut- 

 forskandet af det egna landets djur- och växtvärld, likasom studiet 

 af dess historia, dess språk, dess litteratur och konst, vår speciella 

 arfvedel, skall alltid stå som en fosterländsk gärning, förpliktande 

 såsom ett led i värnandet af landets rätt till kulturlif. 



Detta är ej tillfället att söka gifva en bild af vårt Sällskaps verk- 

 samhet. Den är tecknad till Sällskapets 50-årsdag af dess ordförande 

 vid en brydsam tidpunkt, Professorn A d o 1 f M o b e r g, 25 år senare 

 af dess märkesmän Johan Axel Palmen och Johan Pet- 

 ter Norrlin. Dess hundraåriga verksamhet har fått en lysande 

 tecknare i den nuvarande innehafvaren af lärostolen i botanik vid 

 detta Universitet, Professorn Fredrik Elfving. I denna 

 minnesskrift ber jag Sällskapets och naturforskningens vänner söka 

 vårt samfunds hyllningsgärd till de gångna hundra årens arbete, i 

 denna historiska minnesskrift och i de vetenskapliga tomer Sällskapet 

 i dag med understöd af stat och samhälle framlägger. 



Dock! En flyktig blick på den biologiska foskningens uppgift i 

 vårt land hundra år tillbaka i tiden och i detta nu må här ej vara oss 

 förment. En gärd af rättvisa mot Sällskapets stiftare och arbetarna 

 under de gångna hundra åren! 



Naturvetenskapen söker nyckeln till lifvets gåta. Den skrider 

 framåt olika vägar, vägarna förgrenas, nya trampas upp, alla löpa 

 de slutligen samman. Vid 1820-talets början arbetade den biologiska 

 forskningen ännu i Linnés spår. En människoålder var knappast förgån- 

 gen, sedan Linné genom Systema Naturae gifvit artbegreppet klarare 

 innebörd, genom den binära nomenklaturen skarpare yttre form. 

 Jordens kända växtvärld omfattade blott ca 50,000 arter mot mer 

 än 200,000 i detta nu; dess djurvärld kanske samma antal mot mer än 

 500,000 i dag. — Med de 24 klasserna hade Linné lagt grunden till en 



