r. XI. 1921, Sällskapets 100-årsdag. 85 



Arvoisa juhlayleisö! — Pro fauna et flora fennica-seuran täyttäessä 

 100 vuotta lausun sille Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran lämpimän 

 tervehdyksen. Voidaan ehkä arvella, etta seurojen työalat eivät 

 saata niitä läheisiin kosketuksiin toistensa kanssa, ja tunnustettava on, 

 etta niin on osaksi asian laita. Mutta kuitenkaan nämä seurat eivät 

 voi olla vieraita toisilleen. Molempien harrastus kohdistuu sittenkin 

 samaan päämäärään: isänmaan tuntemiseen. Pro fauna et flora fennica 

 oli, kuten jo monesti on sanottu, Suomessa ensimmäinen tieteellinen 

 seura, joka tehtäväksensä otti Suomen maan ja sen luonnon tutkimi- 

 sen. Jo siitä syystä sopii meidän siihen maamme tieteelliseen elämään 

 nähden sovittaa Kalevalan laulajan sanat: »La'un hiihit, latvat taitoit, 

 Oksat karsit, tien osoitit, Siitäpä nyt tie menevi, Ura uusi urkenevi.» 

 Mutta luulenpa meidän uskaltavan väittää enemmänkin. Maamme 

 omaperäinen tutkiminen, silloin kuin siihen 100 vuotta sitten ryhdyt- 

 tiin, ei suinkaan ollut tärkeä vain tieteellisessä katsannossa, se oli suu- 

 rimmassa määrässä myös kansallinen ja isänmaallinen tehtävä. Yhtä 

 vähän meidän päivinä, kuin ennenkään, ja vielä vähemmän, voi 

 mikään kansa ilman omintakeista henkistä pääomaa nousta vapaiden 

 ja täysikäisten kansojen joukkoon Tämmöiseen omintakeiseen sivis- 

 tystyöhön Pro fauna et flora fennica-seuran perustaminen kehoitti 

 kaikkia henkisiä voimia maassamme. Ja niinpä voimmekin nyt tässä 

 riemujuhlassa todeta, etta Suomen kansa asken on saanut itsenäisyy- 

 tensä Europan kansojen kesken tunnustetuksi. — Lausun Suomalaisen 

 Kirjallisuuden Seuran puolesta juhlijalle kiitoksemme siitä, mitä se 

 aikaansaanut, sekä parhaimmat onnentoivotuksemme tulevaisuuteen 

 nähden. 



Finska Läkaresällskapet genom dess ordförande Professor 



T. W. Ta 1 1 q vi st: 



Till Societas pro Fauna et Flora Fennica 

 1. XI. 1821 — 1. XI. 1921. 



Då Finska Läkaresällskapet frambär Societas pro Fauna et Flora 

 Fennica sin hyllning på denna dess stora högtidsdag, sker det med 

 samma känslor av vördnad, med vilka man nalkas en kär anförvant, 

 som aktad och ärad begår en märkesdag. 



Gemensamhet i minnen och framfarna öden, livliga personliga för- 

 bindelser och frändskap i syftemål hava bundit starka band av sam- 

 känsla mellan de båda samfunden. Många av de namn dagens minne 

 frammanar, träda oss till mötes även i Finska Läkaresällskapets annaler. 



Av den ungdomliga skara, som denna dag för hundra år sedan sam- 

 lades hos professor Carl Reinhold Sahlberg och stiftade Societas pro 

 Fauna et Flora Fennica, återfinna vi senare flertalet som utövare av 

 läkarens kall. När Finska Läkaresällskapet 14 år senare började sin 

 verksamhet, blev den om Societas pro Fauna et Flora Fennica så högt 



