244 Levander. — Wikström. 13. V. 1922. 



utgör ett nytt exempel på en karakteristisk djurutbredning: 

 en del arter av marin härkomst, vilka i den yttre skärgården 

 uppträda t. o. m. vid ytan, trängas i de inre vikarna mot 

 djupet, där vattnet är mindre utspätt. 



Lektor D. A. Wikström: Vidare iakttagelser om öron» 

 maneten (Aurelia a ur i ta). 



Då jag sommaren 1921 varit i tillfälle att förfullständiga 

 mina under föregående sommar (1920) gjorda iakttagelser an- 

 gående öronmanetens förekomst i vår yttre skärgård, för vilka 

 redogjorts i detta sällskaps Meddelanden (h. 47, ss. 169 — 173), 

 må det tillåtas mig att anföra några av de härunder vunna 

 resultaten. 



Det första av de i nämnda artikel meddelade fynden av små 

 maneter gjordes den 2 juli 1920. Sommaren 1921 var jag i till- 

 fälle att göra mina första exkursioner till samma fyndort, nämli- 

 gen Östersundet i Houtskär, Träskby, redan den 8 och 9 juni, 

 således en hel månad tidigare. Även nu vimlade vattnet av små 

 maneter i och utanför vasskanten vid vikens grundare, norra 

 strand. Dessa voro emellertid, såsom ju var att vänta, i följd 

 av den en hel månad tidigare observationstiden, på långt när 

 icke så utvecklade som vid mitt första besök år 1920. Fastmer 

 voro de största nu funna maneterna i det närmaste av samma 

 dimensioner som de medelstora exemplaren i juli 1920, och i all- 

 mänhet kan man säga, att storleken nu i medeltal var ungefär 

 hälften mot den i juli föregående sommar, nämligen 2 — 9 mm den 

 8. VI. 1921 mot 5—17 mm den 2. VII. 1920. 



Såsom provet av den 8 juni 1921 utvisar, voro de små mane- 

 terna av mycket växlande storlek. De minsta mätte i diameter 

 ca 2 mm, de största ca 9 mm. Större än dessa stodo att finna 

 varken den 8 eller den 9 juni, ehuru jag korsade den tämligen 

 stora viken i olika riktningar. Antagligen funnos sådana ännu 

 alls icke, utan voro de små maneterna högst sannolikt utkläckta 

 på fyndorten och representerade olika stadier av tillväxt, vilket 

 även antydes av deras mycket växlande storlek. En ytterligare 

 bekräftelse på sistnämnda antagande vann jag vid undersökning 

 med förstoringsglas av levande exemplar av de minsta maneterna. 



