128 Hidén. — Suomalainen. 3. XII. 1921. 



Ylioppilas I 1 m a r i Hidén: Anthemis arvensis X tinctoria 

 (A. adulterina Wallr.). Mainittua sekalajia, jota ei ole tähän 

 saakka Suomessa tavattu, löysin elok. 1921 Ik:ssa Sakkulan pitä- 

 jässä lähellä Karosenmäkeä niityllä, missa sitä kasvoi kanta- 

 lajiensa seurassa saran reunalla vain 3 yksilöä. Kantalajeista 

 esiintyi Anthemis arvensis sp ja A. tinctoria pc. — Kuten näyttä- 

 mistäni yksilöistä huomataan, övat ne pienikasvuisia: 9, 13 ja 

 16 cm korkeita, eivätkä täysin pystyjä, muistuttaen siis kasvul- 

 taan enemmän A. arvensis'ta kuin .4. tinctoria^, mikä on isompi- 

 kasvuinen. Mikä eniten pistää silmiin, on kuitenkin laitakukkien 

 intermediäärinen rikinkeltainen vari, mikä esiintyy tummem- 

 missa ja vaaleammissa vivahduksissa. Mykeröiden uloimmat 

 kehtosuomut eivät ole läheskään niin tylppiä eivätkä sisimmät 

 lopultakaan päistään niin taaskäänteisiä kuin edellisellä lajilla. 

 Suomujen keskiosassa kulkee selvempi vihreä viiru kuin jälki- 

 mäisellä lajilla. Mykeröt övat suhteellisesti pitempiperäisiä kuin 

 edellisellä, mutta varren haaroitustapa, samoinkuin lehtien koko 

 ja muoto, muistuttaa sentään pikemmin edellistä lajia. — Mai- 

 nittua sekalajia on kaikkialla maailmassa vain kovin harvoin 

 tavattu, Keski-Euroopassa silti muutaman kerran. 



Lehtori E. W. Suomalainen: Linnustostamme poistettava 

 laji, pienempi suohaukka, Circus pygargus (L.). 



Revisoidessani v. 1605 »Suomalaisen Lintukokoelman» lintuja, 

 kiinnitti siinä huomiota eras suohaukka, jonka etiketissä on 

 yllämainittu nimi — Circus cineraceus Mont. — ja löytöpaikka 

 ja -aika: Mjölö, Helsingfors 10. V. 1847, V. Falck. Epäilin 

 jo silloin, ettei lajimääräys ollut oikea, vaan etta kysymyk- 

 sessä olisi toinen laji, Circus macrourus Gmel. (syn. Circus 

 swainsoni Smith). Tämä olettamus onkin nyt osoittautunut 

 osuneen oikeaan. Erehdys on nähtävästi aiheutunut huonosta 

 täyttämisestä, minkä kautta kysymyksessä olevan yksilön pyrstö 

 on huomattavasti lyhyt, joten siipien kärjet ulottuvat pyrstön 

 kärkeen kuten oikealla pygargusAajiUa, ja lisäksi on linnun alku- 

 peräisesti huomattavasti tummempi vari haalistunut, saaden jon- 

 kunlaisen yhtäläisyyden aikaan viimeksimainitun lajin kanssa. 

 Mutta muuten on näiden suohaukkalajien paras tuntomerkki, 



