1. XI. 1919. Mehkallio, Kolme lintuharvinaisuutta. 17 



sesta työskentelystä huolimatta ei laulajasta kuitenkaan nä- 

 kynyt vilaustakaan huolimatta siitä, etta laulu kuului koko 

 ajan lyhyitä väliaikoja lukuunottamatta ja väliajatkin lintu 

 iäpeensä muuten äännellen „ilkkui turhille ponnistuksilleni". 

 Toivottomana oli lintu jätettävä metsään — kuitenkin vain 

 seuraavaan aamuvarhaiseen, jolloin palasin takasin vakuu- 

 tettuna, etta kysymyksessä oli jokin tavallista harvinaisempi 

 saalis. Klo 2,12 a. p. olin paikalla ja sama musiikki soi jo 

 vastaani. Tunnin verran taktiikkaa vaihtelemalla etsittyäni 

 lintua, sainkin sen lopuksi vilahduksella näkyviini ja lopuksi 

 ammutuksi (lähetettiin Yliop. Zool. museoon). Lintua olin 

 etsinyt vanhojen petäjien latvoista, mutta osoittautuikin, 

 etta lintu oleskeli lähellä pimeähköä maan pintaa, lennellen 

 kuivuneelta oksalta toiselle. Lintu osoittautui olevan, ku- 

 ten jo etukäteen harmaanpaarmalinnun ääntä muistuttavasta 

 varoitusäänestä „srrr" aavistinkin, punarintapaarmalintu. 

 Se oleskeli tuskin 100 m läpimittaisella alalla koko ajan. 

 Esiintyminen saattoi pesimisen otaksuttavaksi. Pesää en 

 kuitenkaan voinut löytää enkä naarasta huomata, mihin 

 mahdollisuuksia olikin hyvin vähän. Kun mainitun linnun 

 ääni oli vaiennut, alkoi, ihmeellistä kyllä, n. 75 m:n päästä 

 kuulua samat äänet uudelleen. . Aivan lähellä oleskeli siis 

 toinenkin koiras. Laulu oli kaksiosainen: 



a) (ensimäisen koiraan): sit (t. psit) sit sit sit (joskus 

 aina 8 kertaa ja niin nopeaan toistettuna, etta oli hyvin 

 vaikea laskea) plyi plyi plyi. — b) (toisen koiraan): sitsara 

 sitsara sitsara sitsara plia plia plia plia. 



Naapureita olivat vihreäkerttu (Phylloscopus sibilatrix) 

 n. 75 m päässä, tynnyrilintu (Phylloscopus collybita) n. 50 

 m, hömötiainen (Parus borealis) n. 100 m, peipponen (Frin- 

 gilla coelebs) n. 25 ja 75 m ja pyy (Tetrastes bonasia) n. 

 50 m päässä. 



Punarintapaarmalintu on varemmin tavattu kaksi ker- 

 taa kaakkois-Aunuksessa. Suomessa se on tavattu Inkeroi- 

 sissa 1906. Lisäksi on Yliop. Zool. museossa lintu, joka 

 on ammuttu 21 / 7 1900 Nurmeksessa (prep. Fri'n lähettämä). 



3. Pohjanuunilintu, Phylloscopus borealis (Bias.). Satei- 



2 



