6. XII. 1919. 



/. Hildén, Budytes borealis. 



61 



Amanuenssi Ilmari Hildén jätti painettavaksi: Lisiä 

 pohjan keltavästäräkin (Budytes borealis Sund.) oologian 

 tuntemiseksi. 



Lukuunottamatta tavallista keltavästäräkkiä (Budytes 

 flavus L.), joka on levinnyt yli koko luonnontieteellisen 

 alueemme Etelä-Suomesta aina Lappiin saakka, esiintyy 

 maassamme, kuten tunnettua, eras toinen saman suvun 

 edustaja, pohjan keltavästäräkki, jonka levenemisalue „Suo- 

 men Luurankoisten" mukaan käsittää paitsi Lapin luonnon- 

 tieteellisiä maakuntia myös maakunnat Om, Ob, Ks ja Kk. 

 Eri mieltä ollaan vielä siitä, onko viimemainittu käsitettävä 

 eri lajina (Budytes borealis Sund. = B. viridis Gmel.) vaiko 

 ainoastaan maantieteellisenä variteettina (Budytes flavus var. 

 borealis Sund. = B. flavus thunbergi Billberg), mikä ainakin 

 osittain riippunee siitä, etta pohjan keltavästäräkin biolo- 

 giaa, oologiaa y. m. toistaiseksi on vaillinaisesti tutkittu. 

 Ulkomuodollisesti ei suuria eroavaisuuksia ole huomatta- 

 vissa; Lönnberg mainitsee huomattavimpina tunnusmerk- 

 keinä, etta päälajilla pää on tuhkanharmaa, alalajilla tum- 

 manharmaa tai sinertävänmusta, päälajilla övat korvia peit- 

 tävät höyhenet harmaat, alalajilla tåas rnustat, ja päälajilla 

 kulkee valkea viiru silmien yli, kun se jälkimäiseltä puuttuu. 



Yliopiston eläintieteelliseen museoon on vuosien kulu- 

 essa kerääntynyt kaikkiaan 36 pesällistä pohjan keltavästä- 

 räkin munia; näistä kuuluu 21 tri W. Lindman'in koko- 

 elmaan (Coll. W. L.), 8 amanuenssi.Carl Finn il än koko- 

 elmaan (Coll. C. F.) ja loput 7 yleiseen kokoelmaan (Coll. publ.). 

 Seuraavassa on aikomus lyhyesti tehdä selkoa munien luku- 

 määrästä eri pesissä sekä munien suuruussuhteista. Katsoen 

 siihen, etta tähän puoleen ei tietääkseni toistaiseksi erikoi- 

 sempaa huomiota ole kiinnitetty, eivät nämä tiedot liene 

 mielenkiintoa vailla. Munien lukumäärää eri pesissä esittää 

 seuraava taulukko: 



