64 /. Hildén, Budytes borealis. 6. XII. 1919. 



N:o 552. 20. VI. 1917. Inari. 101 18.0 105 18^2 18^0 18^1 



14.1 14.3 14.0 14.3 14.3 14.2 



C o 11. publ. 



N:o 11. 22. VI. 1888. Muonio. 105 184 18.4 18^9 107 



13.8 14.1 14.0 14.1 13.8 

 N:o 13. 19. VI. 1880. Kittilä. 109 104 106 19.1 19.2(E. Houg- 



13.8 14.3 14.1 14.1 14.4 berg.) 

 N:o 55 a. 12. VI. 1880. Alatornio. 205 202 20.5 20.2 202 



13.6 13.7 13.7 13.7 13.5 

 N:o 55 b. 14. VI. 1880. Muonionniska. 177 18.1 17.5 18/2 175 



13.7 13.8 13.5 13.5 13.2 



N:o 55 c. 20 VI. 1888. Muonio. 17^ 17^ 17^9 18^0 18^0 18.2 



14.2 13.9 14.0 13.9 13.8 13.7 



N:o 55 d. 16. VI. 1888. Muonio. 17.2 17.3 17.5 17.9 17.1 



13.9 14.0 14.1 14.1 13.8 

 N:o . 14. vi. 1880. Muonio. 18.9 18.1 18.8 



143 1475 137 (E - K™2*er g .) 



Kaikkien mittaamieni munien keskipituus on 18.5 mm, 

 keskipaksuus 13.8 mm. Suurin havaitsemani pituus on 21 .o 

 mm, pienin 13.4 mm, mutta on kai tässä kysymyksessä rauta- 

 muna; lähinnä pienin on 15.3 mm. Suurin paksuus on 15.2 

 mm, pienin 11.5 mm (yllämainitussa rautamunassa 9.6 mm). 



Mitä päälajin munien suuruussuhteisiin tulee, mainitsee 

 „Nordens Fåglar" pituudeksi 17—20 mm, paksuudeksi 13.5 

 —15.0 mm, Lönnberg pituudeksi 16.5— 20.o mm, paksuu- 

 deksi 13—15 mm; vastaavat luvut „Suomen Luurankoisissa" 

 övat 17—18 mm ja 13.5—15.0 mm. 



Yllä esitetystä käy siis ilmi, etta eroavaisuuksia kelta- 

 västäräkin ja pohjan keltavästäräkin välillä, mitä munien 

 lukumäärään ja suuruussuhteisiin tulee, tuskin on olemassa. 

 Tähän lisättäköön vielä, etta munien vari molemmilla kelta- 

 västäräkeillä on sama. 



Nämä seikat övat ymmärtääkseni lisätodistuksena sen 

 mielipiteen puolesta, etta pohjan keltavästäräkkiäei 

 ole pidettävä eri lajina, vaan ainoastaan maan- 

 tieteellisenä varieteettina. 



