72 A. Palmgren, Cerastium glutinosum o. Ver. longif. X spicata. 7. II. 1920. 



(1899) samt ett par holmar i Lemland (1902) först fastslogs, 

 har under årens lopp ett rätt betydande antal fyndorter 

 tillkommit. Uppgifterna i del II (1915) af mina „Studier 

 öfver löfängsområdena på Åland. Ett bidrag till kännedo- 

 men om vegetationen och floran på torr och på frisk kalk- 

 haltig grund" (Acta Soc. pro F. et Fl. Fenn., 42, n:o 1) in- 

 beräknade, äro mig följande fyndorter bekanta. 



Sottunga: Mosshaga (1919); Lemland: Nåtö och Skobb- 

 holm (1902), Jersö, Granö och Asko (1907), Björkö, Röd- 

 grund, Inre Kalfskäret, Slätholm och Slätskär (1919); Jomala: 

 Möckelö (1899); Hammarland: Äppelö, Granskär (1919); 

 Eckerö: Finbo, Rönnskär samt Rönnskärsgrundet (1919); 

 Geta: Isaksö (1919), Höckböle holme (1914). 



2. Veronica longifolia L. X spicata L. Såsom af dr 

 H. Lindbergs meddelande ofvan framgår, insamlades 

 denna hybrid af mig på Lemland: Idholm sommaren 1907. 

 Formen uppträdde här i stor ymnighet på back- och berg- 

 knallar samt bergsafsatser. Då min första tanke var, ntt 

 en hybrid af Veronica longifolia och V. spicata förelåg, till- 

 varatogs ett betydande material, omfattande exemplar med 

 dragning åt såväl V. longifolia som V. spicata. Då emeller- 

 tid verklig V. longifolia på ön helt och hållet saknades, har 

 jag senare dragit formens hybrida natur i tvifvel och tänkt 

 mig möjligheten af en stor variationsvidd hos V. spicata. 

 Tydligen under intryck däraf ha exemplar under namn af 

 V. spicata inlämnats till Finska museet. En afsedd närmare 

 granskning af materialet har för andra arbeten tillsvidare 

 ej blifvit verklighet. Herr Lindbergs senare bestämning 

 är emellertid tvifvelsutan riktig. Helt visst uppträder denna 

 hybrid på Åland som själfständig art. Under mina senare 

 exkursioner på Åland ha ofta af V. spicata anträffats former, 

 afvikande från typen, men med starkare eller svagare habi- 

 tuella likheter med V. longifolia. Sannolikt har, åtminstone 

 ofta, ej V. spicata, utan den nu ifrågavarande hybriden i 

 verkligheten förelegat. 



