74 Håkan Lindberg. — M. Brenner. 7. II. 1920. 



delen av Europa och tidigare nordligast funnen i Sverige 

 och Ostpreussen. Bestämningen är gjord av min far, dr 

 Lindberg, och verificerad av L. Be ni ek i Liibeck. 



5. Calodera nigrita Mannh. En individ påträffades ge- 

 nom sållning i Djurgården vid Helsingfors den 9 april 1914. 

 Artens utbredningsområde sträcker sig över hela mellersta 

 Europa, och den är dessutom funnen i Sverige. 



6. Oxypoda (Demosoma) testacea Er. Ett exemplar 

 togs för flere år sedan av dr W. M. Linnaniemi i Kon- 

 tiolaks. Arten är enl. Jakobson funnen i Frankrike, 

 Holland, Tyskland, Danmark och Sverige samt troligen även 

 i östligare delar av Europa. 



7. Byrrhus arietinus Steff. Denna art, som tidigare 

 hos oss varit sammanblandad med närastående former, 

 främst fasciatus Först, urskildes för ett par år sedan av 

 min far. Den har visat sig äga en ganska stor utbredning 

 i vårt land. Bl. a. är den funnen i Lojo, i Kyrkslätt, Hel- 

 singe (Kurt Ekman), Janakkala (R. Elfving) och Vi- 

 borg. För övrigt är denna kanske även i andra länder 

 misskända art angiven från Norge, Tyskland och Österrike, 

 nordligaste Ryssland, Kaukasus och delar av Asien (Ja- 

 kobson). 



8. Gymnetron melanarium Germ. På Runsala holme 

 utanför Åbo fann min bror, stud. P. H. Lindberg, och 

 jag några exemplar av ovannämnda art den 17 — 18 juli 1919. 

 Tidigare är arten, som enligt Reitter skall leva på Vero- 

 nica, känd från spridda lokaler i Sverige och Danmark samt 

 från Mellaneuropa. 



Å rektor M. Brenners vägnar föredrogs: Finlands 

 Rosae heterosepalae i ny belysning. 



Såsom kändt har rektor S. Almqvist i Stockholm un- 

 der de senaste åren genomfört en grundlig revision af Rosa- 

 släktets mångskiftande och svårutredda former, skandina- 

 viska såväl som extra-skandinaviska. Härvid hafva äfven i 

 Finland insamlade exemplar granskats och fått sin plats i 

 det nya systemet sig anvisad. I detta system, publiceradt 



