94 Kivenheimo. — M. Brenner. 10. IV. 1920. 



nen ollut nähnyt, olevan Aeschna grandis $:n päällä. Asia 

 näytti minusta mielenkiintoiselta. Ja koskeivät Ae:t olleet 

 ensinkään häiriytyneet siitä, etta olivat joutuneet haavin alle, 

 päätin seurata asioitten kehitystä edelleen. Ae. grandis <£ 

 koetti pyristellä minkä voi vapautuakseen tuosta toisesta, 

 mutta turhaan. Päällä oleva Aeschna, jonka sittemmin huo- 

 masin Ae. serrata $, ei hellittänyt otettaan. Levällään ole- 

 vien siipiensä avulla se esti Ae. grandis'en siipiä paljonkaan 

 liikkumasta. Suureksi ihmeekseni rupesi Ae. serrata $ syö- 

 mään Ae. grandis $, alottaen thorax'in dorsalipuolen etu- 

 osasta. Syömistä jatkui herkeämättä n. 35 min. Silloin oli 

 koko thorax kitiinipeitteineen, vieläpä jalkojen ja siipien 

 tyviosat syödyt. Koskemattomiksi jäivät ainoastaan pää ja 

 takaruumis." 



Å rektor M. Brenners vägnar föredrogs följande 

 Skrifvelse rörande skydd för intressanta växtformer. 



Till Societas pro Fauna et Flora Fennica. 



Allmänt kändt och af alla utan motsägelse erkändt är 

 det stora värde de nordiska ländernas skogar ägä icke alle- 

 nast ur nationalekonomisk synpunkt såsom en viktig in- 

 komstkälla, utan äfven såsom ett oundgängligt villkor för 

 landets beboelighet och en verksamt bidragande faktor i 

 estetiskt hänseende. Själffallet är också, att dessa skogar 

 böra på allt sätt vårdas och med förståndig urskillning till- 

 godogöras. 



Men mindre känd torde deras betydelse i vetenskapligt 

 hänseende vara. Viktiga rön och iakttagelser med afseende 

 å såväl väderleksförhållanden som djurens och växternas lif 

 erbjudas här den uppmärksamma iakttagaren, som däraf 

 kan draga lärorika slutsatser. Bland annat må framhållas 

 den stora mångfald en sådan skog trots sin skenbara en- 

 formighet kan erbjuda. Hvilken mängd af olika lifsformer, 

 djur och växter, stora och små, finnas ej här och hafva sin 

 trefnad, men också få kämpa för lifvet. Det gäller här för 

 naturens herre att se och beundra, draga lärdomar och 

 försiktigt utöfva sin makt, icke tanklöst och hänsynslöst, 

 med eller utan afsikt, förstöra lif och åstadkomma lidande. 



