122 Montell, Förslag till naturens skyddande i Finland. 8. V. 1920. 



eller till annat intrång i deras äganderätt till jorden och 

 det som växer på den. Här finnes nog ingen annan utväg 

 än att försöka få en öfverenskommelse i godo till stånd i 

 hvarje enskildt fall. Endast beträffande växtlokaler, som 

 ligga på kronomark, kunde en skyddslagstiftning med fram- 

 gång tillämpas äfven i sådana fall. Men icke ens här blefve 

 det alltid möjligt att förhindra att intressanta växtplatser 

 förstöras, ty när det är fråga om arbeten af större omfång, 

 få nog de ideella synpunkterna vika för de ekonomiska. 



Då det utan tvifvel i en stor del fall blefve möjligt att 

 på underhandlingens väg komma till goda resultat, om blott 

 personer med tillräcklig auktoritet och tillräckligt rörelse- 

 kapital i tid kunde ingripa, vore det af största vikt att nå- 

 got af våra lärda sällskap, t. ex. Societas pro Fauna et 

 Flora fennica, skulle upptaga på sitt program frågan om 

 naturskydd i vidsträcktaste bemärkelse, eller kanske än 

 bättre om en särskild, hela landet omfattande förening för 

 naturskydd skulle bildas, som vid behof kunde inlösa ho- 

 tade växtplatser eller på annat sätt skydda dem. 



För att nå detta mål borde sällskapet eller föreningen 

 utsända kompetenta personer till trakter, där större utdik- 

 nings- eller andra dylika arbeten utföras, för att undersöka 

 om intressanta växtsamhällen äro i fara att blifva förintade 

 och att i så fall försöka rädda dem. Likaså borde trakter, 

 där sällsynta växter förekomma, noggrant undersökas och 

 skyddsåtgärder vidtagas där sådana visa sig vara af nöden. 

 Dessutom kunde landets forstmän o. a. personer, som röra 

 sig ute i naturen, genom utsända cirkulär uppmanas att in- 

 rapportera anmärkningsvärda växter och andra naturföre- 

 mål, som vore i behof af skydd, och äfven den stora all- 

 mänheten intresseras för hithörande frågor o. s. v. 



Ett målmedvetet arbete i denna riktning skulle helt 

 säkert medföra större nytta än en naturskyddslag, som 

 blott i ett fåtal fall kunde tillämpas och som af de flesta 

 komme att öfverträdas. 



Idealet vore naturligtvis en sträng naturskyddslag, stödd 

 af en verksam naturskyddsförening. 



