2. X. 1909. Brenner, Afvikande granformer. 7 



Detsamma är fallet med en ungefär 6 m hög, 17 år 

 gammal, invid Heikovik på Strömsby i Kyrkslätt socken be- 

 fintlig gran, hvilken väl saknar grenar af den vanliga gran- 

 formen, men direkte uppvuxit från stubben af en vanlig 

 gran. 



Båda dessa granar förekomma på betesmark bland gran, 

 tall och en, den förra tämligen fristående, den senare åter 

 i en tät grupp af granar, invid en gångstig. 



2. På en öppnare plats ej långt från den sistnämnda 

 förekommer vid samma gångstig en liten, mycket tätgrenig 

 gran af ett mycket egendomligt utseende, i det grenarna på 

 grund af de tätt till axeln tryckta barren äro mycket fina 

 och spensliga, men dock styfva och snedt uppåt riktade, 

 hvarjämte i följd af såväl toppens som en del kransgrenars 

 stympning talrika, ända till 17 adventivgrenar bilda täta 

 knippen, i likhet med de tallar vid Bastubacka ångbåtsbrygga 

 i Ingå, hvaraf jag för ett år sedan hade äran här förevisa 

 en topp. 



3. Icke sällan anträffas i glesa barr- eller blandskogs- 

 hagar småväxta granar, hvilkas nedra grenar till trädens 

 halfva höjd förtorkat och till största delen eller helt och 

 hållet affallit, medan de öfra, genom allt kortare och kor- 

 tare, ända till endast en centimeter långa internodier från 

 hvarandra skilda grenarne bilda en tät, upptill platt eller 

 svagt konisk krona af samma bredd som hela trädets höjd, 

 hvilka granar på grund af sin form kunde benämnas para- 

 plygranar eller f. umbelliformis, såvida de ej böra föras till 

 f. tabuliformis (Carr.). De friska grenarne äro antingen våg- 

 rätt utstående, med de öfversta småningom kortare svagt 

 uppåt riktade, hvarigenom toppen blir platt och tallriksfor- 

 mig, eller alla något nedåtriktade, då toppen är svagt ko- 

 nisk, sålunda bildande en öfvergång till den vanliga gran- 

 formen. 



Hos några af dessa, alltid kortbarriga och svaga exem- 

 plar uppmättes på Haga i Ingå följande dimensioner: a) hela 

 trädet 1,25 m högt med de längsta grenarne 0,65 m långa, 

 b) resp. 1,8 och 0,65, c) 1,7 och 0,7 samt d) 1,35 och 0,9 m. 



