6. XI. 1909. Lindberg, Clitocybe gigantea (Sowerb.) Fr. 21 



namnet Cl. gigantea (Sowerb.) Fr., hvilket namn den i san- 

 ning förtjänar. En af friherrinnan Cronstedts söner hade 

 vänligheten att på anhållan taga några fotografier, af hvilka 

 tvenne här lämnas i reproduktion, visande den största svam- 

 pen sedd från sidan och uppifrån; genom jämförelse med 

 handen och den breda trädgårdsstolen får man ett begrepp 

 om svampens ovanliga storlek. För att få full visshet om 

 att svampen i fråga tillhörde nämnda Clitocybe -art sände jag 

 några fotografier till professor P. A. Karsten på Mustiala. 

 Någon dag senare erhöll jag bekräftelse på bestämningens 

 riktighet. Då jag ej i den litteratur, som berör den finska 

 svampfloran, fann någon uppgift om artens förekomst i Fin- 

 land, anhöll jag samtidigt om att erhålla upplysning om denna 

 svamp till äfventyrs ändock skulle blifvit funnen härstädes. 

 Denna fråga besvarades af professor Karsten nekande. 

 Den af friherrinnan Cronstedt först observerade svampen 

 är således ny för den finska floran. För öfrigt är Clitocybe 

 gigantea mer eller mindre allmänt utbredd i hela mellersta 

 Europa. I Sverige är den känd åtminstone ända upp till 

 Uppsalatrakten och uppgifves växa på bördig ängsmark, 

 helst i närheten af skog. Enligt E. Fries är jättetratt- 

 skiflingen ätlig och välsmakande, men något seg. Doktor 

 M. A. Lindblad upptar den äfven som ätlig i sin Svamp- 

 bok; framför namnet står blott en enda stjärna, hvilket vi- 

 sar, att han anser den ej höra till de läckra svamparna. 



Då denna svamp möjligen kunde påträffas äfven an- 

 norstädes i vårt land, må följande beskrifning (enl. E. Fries, 

 Sveriges ätliga och giftiga svampar, Stockholm, 1860) lämnas: 



Hela svampen är hvit, stötande i gult, foten är kort 

 och tjock, glatt, mycket fast, hatten är redan i sin yngre 

 ålder i midten nedtryckt, äldre bredt bägarformig, på ytan 

 i torr väderlek tilltryckt finluden, stundom småfjällig, kan- 

 ten i början inrullad, äldre fårad, köttet är i förhållande 

 till hattens storlek tunt och låter klyfva sig från kanten till 

 midten, skifvorna mindre nedlöpande än hos släktets öfriga 

 arter, ovanligt tätt sittande, i början hvita, äldre af hattens 

 färg; har angenäm lukt. 



