5. III. 1910. Montell, Några nykomlingar till finska Lapplands fågelfauna. 59 



till höga norden af denna intressanta fågel, som ju med 

 sällsynt snabbhet håller på att utbreda sig i landet. 



Gråhakedoppingen (Podiceps griseigena Bodd.). För några 

 veckor sedan köpte jag af en kronoskogstorpare, som är bo- 

 satt vid Pallasjärvi sjö, en ung hanne af denna art, som af 

 säljaren skjutits i en öppen vak i nämnda sjö i slutet af 

 november 1909. Exemplaret, som var väl bibehållet, befin- 

 ner sig nu i min samling. Skytten sade sig icke tidigare 

 observerat sådana fåglar i Pallasjärvi, hvilket naturligtvis 

 icke utesluter möjligheten att arten häckat därstädes. 



Gråhakedoppingen är tidigare (enl. Mela-Kivirikko) 

 nordligast iakttagen i Tengeliöjoki i Öfvertorneå, hvarjämte 

 osäkra (?) uppgifter om fynd i Enare och Utsjoki finnas 

 (Kolthoff — Jägerskiöld). I Sverige är han enligt samma 

 källa funnen häckande vid Piteå, och i Norge, där arten ej 

 skall häcka, är den anträffad ända uppe vid Tromsö och 

 Alten (Collett). 



I sammanhang härmed kan nämnas, att jag haft till på- 

 seende ett annat ungt exemplar af samma art, som skjutits 

 i Muonio älf nära dess utlopp i Torneå älf ungefär vid samma 

 tid som mitt. Icke omöjligt att de tillhört samma kull. 



Som komplettering till mina tidigare uppgifter om horn- 

 ugglans (Asio otus L.) uppträdande i Muonio våren 1907 är 

 jag nu i tillfälle att meddela, att arten samma vår häckat 

 äfven invid Vuontisjärvi by i Enontekis. 



Storspofven (Numenius arquatus L.). Senaste år infann 

 sig ett par af denna art i sällskap med småspofven i Muo- 

 nio kyrkoby. Paret observerades till först af doktor W. 

 Fabritius den 26 maj, men iakttogs senare af flera perso- 

 ner, bl. a. af undertecknad. En vacker dag försvann emel- 

 lertid den ena fågeln (blef antagligen skjuten) och några 

 dagar senare äfven den andra, sålunda gäckande våra för- 

 hoppningar att få se arten häckande på orten. 



Storspofvens egentliga utbredningsområde i Finland 

 sträcker sig enl. Mela-Kivirikko endast till Uleåborg och 

 Kemi, men har han under flyttningen anträffats i Syd-Varanger 

 och är dessutom iakttagen vid Tengeliö i Öfvertorneå (enl. 



