96 



nade Scapania vara den af honom i Skåne 1860 upptäckta, 

 men i Finland ännu ej funna Se. gracilis Lindberg, ut- 

 märkt genom små, ungefär likstora blad samt sina tätt sam- 

 manpackade af omvexlande gult, grtint och brunt färgade 

 tufvor, hvaremot Se. nemorosa vore mycket rar, äfvensom 

 att den på kalk förekommande genom mycket papillösa blad 

 utmärkta Se. (pquif.oha vere identisk med originalexemplar 

 af den i Tyrolen funna Se. tyrolensis. 



Magister Hj. Hjelt förevisade ett af eleven Bons- 

 dorff i ett kärr vid Wiks ladugård i Helsinge socken fun- 

 net exemplar af Mimuhts gnttatus. 



Bland gåfvor till de botaniska samlingarna må näm- 

 nas: Utricularia ochroleuca tagen af eleven Lönnbohm i 

 Paltamo; Lycopodium, inundatum samt 125 mossor från 

 Helsingforstrakten af professor Lindberg. 



Den 7 Februari 1874: 



Ordföranden belyste i ett längre föredrag några till den 

 skandinaviska Horan räknade lefvermossor, angående hvilkas 

 såväl utbredning som plats i systemet, enligt hvad han ansåg, 

 origtiga åsigter gjort sig gällande. Sålunda vore slägtel 

 Geocaiyx enligt ordförandens undersökningar fullkomligt obe- 

 rättigadt, enär dess enda art G. graveolens befunnits på grund 

 af dess fruktifikationsorganers, bladcellers och stiplers beskaf- 

 fenhet böra föras till slägtet Saccogyna, förhållande sig till 

 detta slägtes vesteuropeiska art S. vitiadosa, som till exem- 

 pel Jimgerm. Millleri till någon af de rundbladiga arterna inom 

 sistnämnde slägte. — De i Skandinavien funna exemplar af 

 Plagiochila interrupta åter hade ordföranden vid jemförelse 

 med från kontinenten och Britannien hemtade exemplar fun- 

 nit vara ej den äkta i«i^en'«/2->i!a, hvilken utmärkt genom platta, 

 föga inskurna blad, stipler och autoik blomställning, endast 

 vore en varietet af den gröfre, mer utvecklade och genom 

 de 2— 3-tandade öfre bladen bland annat utmärkta P/. p2/r<^- 

 naica Spruce, som 1865 äfven träffats på Gotland, utan 

 dels unga, nyss utvecklade former af PL asphnioides, dels 

 hanplantor af Jung. mbapicalis., hvilken sistnämnde åter ordf. 

 länge ansett såsom en af jordmånen beroende mager form 



