98 



från s. v. Finland af stnderanden Fr. Elfviny-; 110 kärl- 

 växter, hvaribland hwpati&ns noll tangere och Ranvnculvs 

 hyperboreus från Kianto och trakterna kring Kajana af magi- 

 ster E. F. Lack ström, samt 17 fröväxter och Cinclidium 

 suhrotnndnm från samma trakter af eleven O. Lönnbohm. 



Ben 7 Mars 1874. 



Ordföranden professor Lindberg anmälde såsom ny 

 för den skandinaviska floran i vidsträcktare menine en af 

 honom i atlidne stnderanden Th. S i m.m i ngs samlingar från 

 ryska Karelen påträffad lefvermossa, HarpantJius scvtatvs^ 

 tagen år 1863 vid Petrosavodsk, såsom det sj^nes på murken 

 ved och, att döma af den densamma åtföljande etiketten, 

 redan af Simming uppmärksammad såsom någonting nytt 

 i följd af dess ovanligt stora vid hvartannat stjelkblad fa- 

 stade och med dessa, speeielt den venstra sidans, samman- 

 hängande stipler. Redan anmärkningsvärda såsom de enda 

 med säkerhet inom Skandinavien funna exemplar, äro de det 

 ännu mer derigenom att de äro försedda med hanblommor, 

 hvilka ordföranden, oaktadt arten för öfrigt i Europa, i syn- 

 nerhet i dess vestliga del, ej är sällsynt, icke visste vara 

 förut observerade. — Vidare hade ordföranden vid närmare 

 undersökning af den först vid Tiudie år 1843 af Doktor Fr. 

 Nyländer upptäckta och sedermera på llere ställen såsom 

 Walkiamäki och Jalguba i ryska Karelen, Kuusamo, Tromsö, 

 Altenfjord, Umeå lappmark och Dovre funna Sonthbya fen- 

 nica, funnit kalkar på af aflidne Simming i Walkiamäki 

 tagna exemplar, hvilka kalkar, ehuru unga och ofullständiga, 

 dock visade att denna art bör hänföras \'\\\ nVÅgiei Southhya, 

 icke til Jungermania. 



Den Ii April 1874. 



Ordföranden professor Lindberg framstälde det sy- 

 stem af de skandinaviska lefvermossorna, hvilket han under 

 sina på senare tider gjorda undersökningar af icke allenast 

 dessa, utan äfven utomeuropeiska funnit vara det naturliga- 

 ste och med dessa mossors inbördes frändskap mest öfver- 

 ensstämmande. 



