100 



eller nästan uteslutande från samma författare som under 

 senare år fyllt häftena af våra Notiser med resultaten af 

 sina forskningar, de äfven vuxit i omfattning och vetenskap- 

 ligt djup, så att många af dem skulle utgjort en prydnad 

 fiir hvilket samfunds skrifter som helst. Mången skulle vis- 

 serligen kunna göra den anmärkning att innehållet ej ute- 

 slutande rör sig inom den trånga ramen af den exklusivt 

 finska naturen, utan omfattar derjemte naturalhistoriska för- 

 hållanden inom hela det stora område som med ett 

 gemensamt namn kallas det skandinaviska eller, om man så 

 heldre vill, det nordosleuropeiska, hvilket för den inskränktare 

 synkretsen kan tvekas såsom en hetänklii»- afvikelse från den 

 ursprungliga planen för våra publikationer. Men må man 

 ihågkomma att vår egen natur i sina hufvuddrag knappt 

 eger någonting egendomligt att uppvisa, utan så i allo öfver- 

 ensstämmer med den på skandinaviska halfön och något 

 österut ända till alla de stora inom det ])olitiska Ryssland 

 belägna sjöarne, att den alls icke kan utan brott mot den 

 naturliga frändskapen från dem särskiljas, i det den förhåller sig 

 till de senare alldeles såsom en art till andraspecies inom samma 

 slägte, eller såsom en sida i en qvadrat till de tre öfriga. 

 Följden häraf är att, om vi vilja uppspåra grunden till ett 

 faktum inom eget land, dettas orsak mångengång ej kan 

 lösas med mindre vi sträcka våra undersökninoar ut öfver 

 den politiska gränsen in i omgifvande brödraländer. Ja 

 nningengång är ej ens detta nog, utan får forskaren ända 

 in i n3'a verlden söka nyckeln till en gåta inom egen fauna 

 eller flora, ett förhållande som dagligdags återkommer, till 

 och med då det gäller någonting jemförelsevis så underord- 

 nadt som begräsandet af en art eller ett slägte, huru mycket 

 mera måste då icke denna arbetsmetod bli af nöden, då vi 

 stiga till högre vetenskapliga spörjsmål såsom till exempel 

 frågan (»m våra inhemska ])lantors utbredning, de allmänna 

 systematiska förhållanden, i hvilka dessa stå till hvarandra 

 och till andra trakters Hora, tlyttfåglarnes sträekningsvägar 

 eller någonting dylikt. Alltnog, vi kunna ej begripa vår 

 egen natur och dess olika utvecklingsstadier med mindre vi 



