109 



inom Europa representeradt af 10 arter, hvilka af tal. föras 

 till tre underslägten. De två arter som med säkerhet an- 

 träffats i Norden (uj)pgiften att en tredje L. mmutusima 

 förekomme i Norge vore nemligen mycket tvifvelaktig) till- 

 hörde hvar sitt subgenus, nemligen />. echinata subg. Gom- 

 pholobm och L. serjjyllifolia subg. Eulejeunea. De till det 

 förra, med Frtdlatmc något beslägtade, underslägtet hörande 

 arterna utmärka sig genom brist på stipler, i stället hvarför 

 de på undre sidan af hvarje bladbas ega en lång, smal en- 

 radig eelltråd, parallel med stammen, samt genom han- 

 organer i bladvecken och honblomställningar i form af små 

 grenar nedanför bladen. Evlejeunia' åter hafva apieala hon- 

 blommor, hvaremot hanblommorna förekomma på små gre- 

 nar från sidorna. Den äkta ].. serpyllifolia hade inom Skan- 

 dinavien anträffats endast i Norge och Bohuslän, hvaremot 

 dess varietet cavifolia :=^Jvny. cavifolia Ehrh. vore teml. 

 allmän. — Af slägtet Lophocolea eger Skandinavien nästan 

 alla de europeiska arterna, nemligen den autoika L. hiden- 

 tata, allmänt fruktbäi-ande; den dioika, alltid sterila L. mi- 

 nor, hos hvilken dock kalkar en gång i Tavastland anträf- 

 fats; samt den paroika Jj. heteropliylla. — Hvad Junqermo- 

 niiv åter beträffar, så ville ordföranden hafva anmärkt att 

 ./. intermedia och bicrenata ingalunda, såsom tlere föi-fattare 

 ansett, äro samma art, alldenstund blomställningen hos den 

 förra är paroik, hvilket ej hos någon ainian Jimgermania 

 med tvåklufna blad är fallet. — Slutligen anförde ordfö)-an- 

 den, såsom bevis på huru man genom att endast undersöka 

 torra, insamlade exemplar lätt kan taga miste, ett af honom 

 på detta sätt gjordt misstag, i det han nemligen vid ett före- 

 gående tillfälle tillkännagifvit att den nordamerikanska Myv- 

 rella Careyi blifvit funnen i Pargas, en uppgift, som han nu 

 måste rätta derhän, att den i fråga varande mossan enligt 

 af stud, Elfving på stället gjorda iakttagelser, befunnits 

 vara en troligen af dess förekomst i mörka bergspringor 

 betingad varietet af M. jidoceo., utmärkt genom längre, sma- 

 lare och starkare sågade, med hårudd försedd^ blad, af ord- 

 föranden kallad var. aspera. 



