32 Merikallio, Nucifraga caryocatactes. 4. X. 1913. 



ensin Suomessa tavattiin, monin kerroin runsaammin kuin 

 mitä tiedot muualta Suomesta ilmoittavat — lukumäärän ar- 

 vioinkin havaintopaikalla Haukiputailla 18. VIII noin 2,000:ksi. 

 Muuten on ainoastaan kahdesta paikasta muualta Suomesta 

 tietoja, missa lintuja olisi tavattu yli 10 kppl. parvessa, ni- 

 mittäin Sortavalasta ja Kakskerrasta läheltä Turkua, muualla 

 on niitä tavattu alle 10 kppl, Huomattava tässä kuitenkin on, 

 etta ei läheskään kaikista ilmoitetuista havainnoista käy ilmi 

 lintujen lukumäärä. Edellämainittua pitäisin siis myöskin 

 seikkana, joka viittaisi siihen, etta linnut övat ensin saapu- 

 neet Pohjois-Suomeen. 



Lisäksi mainittakoon, etta 18 päivä elokuuta, jolloin 

 pähkinähakkisia oli tuhatlukuisina Haukiputailla, oli ensim- 

 mäinen tyven päivä kolme päivää kestäneen sangen ankaran 

 koillismyrskyn jälkeen. On sentähden otaksuttavaa, etta 

 linnut juuri samaisen myrskyn ajamina övat kulkeneet Poh- 

 janlahden rannoille koillisesta päin. Linnuilla olikin eteläi- 

 nen kulkusuunta. (Tänä vuonna (1913) sain kansan miehiltä 

 Oulun-Salossa kuulla, etta syyskesällä 1911 siellä oli oUut 

 suuria parvia närhen kokoisia, kesyjä lintuja.) 



Näyttää siis otaksuttavalta, etta vuonna 1911 pähkinä- 

 hakkiset tulivat koillisesta päin Suomeen, saapuen ensin 

 Pohjanlahden pohjoisosaan. Täältä sitten näyttävät parvet 

 hajaantuneen, toiset kulkien etelään Lounais-Suomeen ja 

 toiset, kicrtäen Pohjanlahtea pohjoiseen ja länteen, missa niitä 

 tavattiin Muoniossa ja Enontekiössä. Etta osa pohjois- ja 

 eteläosiin maatamme vaeltaneista linnuista oli tullut suoraan 

 mainittuihin paikkoihin, voi silti olla mahdollista. Varmaankin 

 Pohjan- ja Suomenlahdet övat siten tien linnuilta ainakin 

 osaksi sulkeneet, useitten uskaltamatta lähteä meren yli, 

 joten niitä syys-, loka- ja mairaskuunkin aikana löytyi run- 

 saasti harhaillen Lounais-Suomessa. Mikkelin, Savonlinnan 

 ja Sortavalan luona tavatut linnut voisi mieluummin pitää 

 takaisin palaavina kuin joinakin eri teitä tulevina jälkijouk- 

 koina. 



Lopuksi mainitsen joitakin löytöpaikkoja, joita ei ole 

 mainittu E, W. Suomalaisen laatimassa luettelossa (ks. 



