6. XII. 1913. Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 65 



sesti hy vin lyhyet ja taitteiset eli pol viset; niiden tyvinivel 

 eli varsi on aina paljon pitempi kuin kolmas nivel; niiden 

 n. k. „siima", joka muodostaa tyvinivelen kanssa polven, 

 päättyy aina isoon nuijaan, jonka nivelet tavallisesti liittyvät 

 toisiinsa hyvin tiiviisti, joskus ne övat hieman erilliset. Muo- 

 doltansa on nuija ympyriäinen, soikea tai puikea, litteähkö. 

 Pää on paksu, silmien edessä korkeintaan hieman venynN^t, 

 mutta ei muodosta kuitenkaan koskaan selvää kärsää. Ylä- 

 leuat lyhyet ja voimakkaat. Ylähuuli kätketty; korkeintaan 

 övat sen kärkireunan ripset näkyvissä. Sääret lyhyet ja 

 litteät, ulkoreunaltaan nystyräiset tai sahalaitaiset, harvoin 

 sileäreunaiset. Nilkat hoikat, 5-niveliset; neljäs nivel hyvin 

 pieni; kynnet yksinkertaiset. 



Ulkonaisesti muistuttavat kaarnakuoriaisia muotonsa, 

 värinsä y. m. puolesta suuresti C/5-lajit, jotka elävät erilai- 

 sissa sienissä, varsinkin käävissä ja muissa puusienissä, mutta 

 ne eroavat selvästi kaarnakuoriaisista m. m. siinä, etta nilk- 

 kojen lähinnä viimeinen nivel ei ole pieneksi ja lyhyeksi 

 supistunut, sekä siinä, etta tuntosarvet övat paljon pitemmät; 

 näiden tyvinivel ei ole pitkäksi varreksi venynyt ja niiden 

 nuija on suhteellisen hoikka, liereä ja kokoonpantu nivelistä, 

 jotka ainoastaan keskeltä övat toisiinsa liittyneet. 



Kaarnakuoriaisten toukat övat pehmeitä, liereitä, luokin 

 tavoin käyristyneitä ja raajoja vailla. Ne muistuttavat suu- 

 resti kärsäkkäiden toukkia. Vari on valkoinen; pää on voi- 

 makas, lujan kitiinikerroksen peittämä; tuntosarvet övat 

 perin lyhyet; silmiä ei ole laisinkaan. 



Useimmat kaarnakuoriaiset elävät sekä täysimuotoisena 

 etta toukkana kaarnan alla ravintorikkaassa jälsikerroksessa, 

 Jonne kaivertavat kullekin lajille ominaiset syömä- eli käytävä- 

 kuvionsa. Jotkut lajit tekevät käytävänsä suurimmaksi osaksi 

 kaarnan sisään, jotkut tåas tunkeutuvat syvälle itse puuhun. 

 Ne syömäkuviot, jotka selitetään alempana olevassa tutkimus- 

 kaavassa, övat sellaisia, jotka syntyvät uuden sukupolven 

 kasvattamisessa. Osa kustakin kuviosta on vanhempien, täysi- 

 muotoisten naarasten — toisinaan osaksi naarasten osaksi 

 koirasten — kaivelema, ja sitä kutsutaan emokäytäväksi eli 



5 



