68 Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 6. XII. 1913. 



jälsikerroksissa elävät kaarnakuoriaiset övat tåas siksi har- 

 vinaisia, etta niiden merkitys tämän vuoksi on aivan vä- 

 häinen. 



Teknillisesti vahingollisista kaarnakuoriaisista on Xylo- 

 terus lineatus ainoa meillä hyvin yleinen laji. Sen aiheut- 

 tamat vahingot männyssä ja kuusessa övat melkoiset. Muut 

 lajit, joiden käytävät tunkeutuvat itse puuaineen sisään, ja 

 jotka elävät lehtipuissa, övat verrattain harvinaiset. 



Yleisyytensä sekä puulajien mukaan voimme, mikäli tun- 

 netaan, jakaa kaarnakuoriaisemme, joiden lajiluku nousee 

 43:een, seuraavasti: 



Hyvin yleisiä: 



Männyssä: Blastophagus piniperda. 



Kuusessa: Ips typographus. 



Männysssäja kuusessa: Hyliirgops palliatiis, Po- 

 lygraphus polygraphus (yleisempi kuusessa), P. subopacus 

 (samoin), Cryptiirgiis hispidulus, Xyloteriis lineatus, Pityogenes 

 chalcographiis (yleisempi kuusessa). 



Yleisiä: 



Männyssä: Blastophagus minor, Hylastes äter, Pityo- 

 genes quadridens, Ips acuminatus. 



Kuusessa: Hylurgops glabratus, Dryocoetes autogra-- 

 phus. 



Männyssä ja kuusessa: Crypturgus cinereus, Ips 

 proximus (yleisempi männyssä), /. laricis, I. suturalis. 



Koivussa: Scolytus Ratzeburgi. 



Jokseenkin yleisiä: 



Männyssä: Pityogenes bidentatus. 



Kuusessa: Xylechinus pilosus (Ktelä-Suomessa harvi- 

 nainen), Hylastes cunicularius, Polygraphus punctifrons (Etelä- 

 Suomessa harvinaisempi). 



L e p ä s s ä : Dryocoetus alni. 



